ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" березня 2026 р. справа № 300/3872/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (далі – третя особа) про зобов`язання підготувати та направити подання до Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області для повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 15023,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості нерухомого майна, з операції купівлі-продажу квартири, що становить 15023,00 грн. Однак, на думку позивача, в неї відсутній обов`язок щодо сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки вона придбала квартиру АДРЕСА_1 вперше. За вказаних обставин позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення помилково сплачених коштів. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовило позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з тих підстав, що позивач не надав доказів придбання нерухомого майна вперше. Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири у розмірі 15023,00 грн, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін в порядку, визначеному статті 262 КАС України.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 18.06.2024. Щодо заявлених позовних вимог заперечив та просив суд в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що від сплати збору на обов`язкове пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна звільняються особи, які придбавають житло вперше, а в даному випадку позивач не надав документів, що б підтверджували факт придбання нерухомого майна вперше, вичерпний перелік яких міститься у п. 15-2 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740. Так, в листі Головного управління від 16.04.2025 №0900-0504-8/21225 було звернуто увагу ОСОБА_1 на те, що надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта не містить архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відтак, можна дійти висновку, що поданий позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 08.04.2025 пакет документів є недостатнім (некомплектним) на підтвердження того, що житло придбане ОСОБА_1 вперше, а особа обґрунтовано звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи вищенаведене, у Головного управління відсутні правові підстави для повернення, як помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплаченого при придбанні нерухомого майна.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 18.07.2024, посвідченого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Сопків З.І., ОСОБА_1 придбано у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11).
Факт державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2024 №389287421 (а.с.14).
При оформленні договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 сплачено до державного бюджету збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 15 023,00 грн, 1% від вартості нерухомого майна, що підтверджується копіями квитанцій № ІІН 70123097 від 18.07.2024 та №70137145 від 19.07.2024 (а.с.13).
10.04.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою в якій просила: сформувати Головному управлінню Державної казначейської служби у Івано-Франківській області подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого згідно з квитанціями № ПН 70123097 від 18.07.2024 та №70137145 від 19.07.2024 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі операції купівлі нерухомого майна в розмірі 15 023 грн 00 коп. (1% від вартості нерухомого майна) за реквізитами: Установа банку: AT Приват Банк, МФО Банку: 305299, Отримувач платежу: ОСОБА_1 , IBAN: НОМЕР_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 . До вказаної заяви долучено:
- копії квитанції від 18.07.2024 № ПН 70123097 та від 19.07.2024 № ПН 70137145,
- копію договору купівлі продажу від 18.07.2024;
- заяву ОСОБА_1 про відсутність раніше набутого права власності на житло;
- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389287421 від 01.08.2024;
- копію довідки № 17 від 12.03.2025, видану ТВБВ № 10008/079 філією Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України»;
- копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 .
За результатами розгляду заяви, відповідач, згідно листа від 16.04.2025 №0900-0504-8/21225, повідомив про відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правових підстав для повернення, як помилково сплаченого заявником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні нерухомого майна, оскільки Головному управлінню надано договір купівлі-продажу квартири, але в ньому приватним нотаріусом ОСОБА_3 не зазначено, що позивач як платник звільняєтеся від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Крім того, надана довідка з Філії Івано-Франківського обласного управління ТВБВ № 10008/079 не підтверджує невикористання позивачем житлових чеків для приватизації, а тільки містить інформацію про те, що ОСОБА_1 не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 . Також , надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта не містить архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22-24).
Вважаючи вищенаведену відмову відповідача протиправною та такою, що порушує право на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ. 
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування регулюються Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 (далі - Закон № 400/97) та іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Згідно з абзацами першим - третім пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції Закону від 15.07.1999 № 967-XIV платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.
Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Пунктом 8 частини 1 статті 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Аналогічні за змістом норми положення містяться у пункті 15-1 та абзаці 1 пункту 15-3 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 за № 1740 (далі - Порядок № 1740), який регулює питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до абзацу 2 пункту 15-3 Порядку № 1740 документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.
Згідно з підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).
Разом з тим, пункт 15-3 Порядку № 1740, в редакції постанови Кабінету Міністрів України за № 866 від 23 вересня 2020 року, доповнено абзацом такого змісту:
"Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування".
Вказана постанова Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" набула чинності 26 вересня 2020 року.
Відтак, з 26.09.2020 держава конкретизувала законодавство, яке регламентувало підстави та процедуру звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, держава чітко визначила коло осіб, які у розумінні Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" вважаються такими, що придбавають житло вперше.
Таким чином, починаючи з 26.09.2020 в рамках чинного законодавства держава створила цілком дієвий механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла), не сплачує збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Для цього фізична особа подає нотаріусу:
- заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);
- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло,
- дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).
За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзаці 4 пункту 15-3 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі використати його вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 280/9714/20.
Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин, до заяви про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, направленої до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 10.04.2025, було додано: копії квитанції від 18.07.2024 № ПН 70123097 та від 19.07.2024 № ПН 70137145, копію договору купівлі продажу від 18.07.2024, заяву ОСОБА_1 про відсутність раніше набутого права власності на житло, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 389287421 від 01.08.2024, копію довідки № 17 від 12.03.2025, видану ТВБВ № 10008/079 філією Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 .
Однак, суд зазначає, що надана довідка з Філії Івано-Франківського обласного управління ТВБВ № 10008/079 не підтверджує невикористання позивачем житлових чеків для приватизації, а тільки містить інформацію про те, що ОСОБА_1 не значиться в списку громадян, які мають право на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_2 ., оскільки документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію житлового фонду.
Також, суд звертає увагу, що інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта є належним доказом, однак недостатнім у підтвердження обставин придбання житла вперше позивачем, оскільки містить дані після впровадження згаданих Реєстрів. 
Таким чином, відповідачем у листі від 16.04.2025 №0900-0504-8/21225 правомірно зазначено позивачу про необхідність надання відповідних довідок про не використання житлових чеків з органу приватизації (управління комунального майна) з усіх місць проживання (після 1992 року).
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що поданий позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 10.04.2025 пакет документів є недостатнім (некомплектним) на підтвердження того, що житло придбане ОСОБА_1 вперше, а особа обґрунтовано звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Так, суд бере до уваги, що звертаючись після 26.09.2020 про повернення з бюджету помилково сплачених коштів, саме фізична особа, як заявник, повинен надати органу Пенсійного фонду України передбачені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740 документи на підтвердження того, що він придбав житло вперше, а тому суд не бачить підстав перекладати тягар доказування помилки особи на Державу, яка з 26.09.2020 створила цілком доступний та дієвий механізм доказування цієї обставини (придбання особою житла вперше).
Таким чином, за відсутності подання позивачем документів, визначених пунктом 15-2 Порядку № 1740 у редакції Постанови № 866, суд вказує на невиконання ОСОБА_1 вимог, необхідних для повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, а тому, на переконання суду, є правомірною відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у формуванні та направленні до відповідного органу Державної казначейської служби України подання щодо повернення позивачу суми помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 15023,00 грн., сплаченого згідно квитанції від 18.07.2024 № ПН 70123097 та від 19.07.2024 № ПН 70137145.
При цьому, суд зазначає, що вказаний Порядок № 1740 у редакції Постанови № 866 жодним чином не звужує права позивача, і відмова відповідача не є перешкодою для позивача повторно звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України із належно оформленою заявою про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з додатками, передбаченими підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАСУ підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ: 
В задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи: позивач: - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 );
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018);
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 37951998, вул. Дністровська, б. 14, м. Івано-Франківськ, 76018). 
Суддя   Микитин Н.М.