КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/6461/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу 
за позовом: Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55, м. Кропивницький,25006 
про скасування рішення, - 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить скасувати:
- податкове повідомлення - рішення №000073690902 від 13.06.2025, яким нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 40 000,00 грн.;
- податкове повідомлення - рішення №00080690704 від 23.06.2025, яким нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 5100,00 грн. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Відповідачем подано відзив, в якому останній заперечує проти позовних вимог (а.с.41-43).
Ухвалою суду від 29.01.2026 в справі витребувано додаткові докази в справі.
Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
ФОП Самофал Н.Б. зареєстрована платником акцизного податку з реалізації пального з 11.09.2018.
ФОП Самофал Н.Б. зареєструвала акцизний склад за адресою: АДРЕСА_2 , уніфікований номер акцизнизного складу – 1003923.
Судом встановлено, що у період з 09.04.2025 по 16.04.2025 Головним управління ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою фактичного провадження господарської діяльності - АДРЕСА_2 , за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 17.04.2025 р. №4626/11-28-09-09/ НОМЕР_1 (а.с.5-7).
У висновку Акту перевірки зокрема зазначено, про встановлення під час перевірки порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України – в частині необладнання акцизного складу витратомірами лічильниками / в кількості 2 шт/.
На підставі висновків Акту перевірки, відповідачем винесено:
- податкове повідомлення-рішення №000073690902 від 13.06.2025, яким застосовано штраф в сумі 40 000 грн. (а.с.8)
- податкове повідомлення-рішення №00080690704 від 23.06.2025, яким застосовано штраф в сумі 5100 грн. (а.с.25)
Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.
Згідно пп.14.1.6. п.14.1 ст.14 ПК України, акцизний склад - це:
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
За пп.14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України, розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.
Пунктом 230.1 ст. 230 ПК України передбачено, акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.
Відповідно до пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Постановою КМУ №891 від 22.11.2017р. затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів (далі Порядок №891).
Згідно пп.1 та 2 п.2 Порядку №891, витратомір-лічильник (далі - витратомір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах; рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі (далі - рівнемір) - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.
Зі змісту наведених норм чинного законодавства України випливає, що кожний введений в експлуатацію стаціонарний резервуар, розташований на акцизному складі, повинен бути обладнаний рівнеміром-лічильником, який повинен відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. Кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу, розташоване на акцизному складі, повинно бути обладнане витратомірами-лічильниками.
Водночас, функції витратомірів-лічильників можуть виконувати встановлені на акцизних складах паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства.
Відтак, враховуючи наведені положення ПК України, реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі підлягають, зокрема, витратоміри-лічильники (паливороздавальні колонки) та рівнеміри-лічильники, які розташовані на такому акцизному складі.
В ході проведення перевірки перевіряючими надано запит про надання документів від 09.04.2025. В даному запиті були вказані документи, копії яких потрібно надати до перевірки, в т. ч.: свідоцтва про повірку або сертифікати відповідності витратомірів-лічильників та рівномірів-лічильників на акцизному складі уніфікований номер 1003923.
ФОП ОСОБА_1 надано до перевірки свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 6-01/25С від 14.01.2025 та лист ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації» Кропивницька філія від 16.04.2025 № 05/25-С.
Згідно листа ДП «Дніпропетровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації» Кропивницька філія від 16.04.2025 № 05/25-С, фахівцями Світловодського науково-технічного відділу повірки та калібрування засобів вимірювальної техніки проведено роботи з повірки паливо роздавальних колонок (ПРК) на АЗС с. Глинськ. Визнано придатними до застосування ПРК (витратоміри-лічильники) серійні (ідентифікаційні) номери: 95030269, 95030292, 95030291.
Поряд з цим не надано інформацію щодо повірок витратомірів-лічильників серійні (ідентифікаційні) номери: 95030318, 95030392. Таким чином витратоміри-лічильники серійні (ідентифікаційні) номери: 95030318, 95030392 не були повірені, відповідно згідно вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу, акцизний склад (уніфікований номер 1008138) вважається необладнаним витратомірами-лічильниками пального в кількості 2 шт.
Надаючи оцінку виявленим порушенням, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до укладеного договору №К-35.600001 від 10.01.2025, ДП «Дніпровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації» за замовленням ФОП ОСОБА_1 зобов`язався надати послуги повірки, в тому числі і щодо паливороздавальних колонок (ПРК) (а.с.10-12).
Відповідно до інформації, наданої ДП «Дніпровський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації», на запит суду, встановлено, що фахівцями науково-технічного відділу повірки та калібрування засобів вимірювальної техніки /м. Світловодськ/ 10 січня 2025 року було виконано метрологічні роботи на АЗС с. Глинськ, в тому числі паливороздавальних колонок (ПРК), а саме:
01. Дизельне пальне ПРК №96030392;
02. Бензин А-95 – ПРК №95030269
03. Дизельне пальне ПРК №96030291.
Відтак суд дійшов висновку, що контролюючим органом під час перевірки помилково ідентифіковано рівнемір-лічильник №96030392, як такий, що має номер 95030292, що свідчить про відсутність в діях позивача порушень щодо не обладнання акцизного складу витратомірами – лічильниками.
Щодо витратоміру з серійним номером №95030318, судом встановлено наступне.
Відповідно до наданих до суду пояснень позивача встановлено, що зазначений витратомір не працює, на підтвердження чого надані звіти про облікові дані щодо обсягів обігу та залишків пального на акцизному складі, в якому дані про зазначений витратомір дійсно відсутні (а.с.14-15).
Відповідно до журналу перевірки ПРК на точність відпускання нафтопродуктів АЗС, копія якого долучена до матеріалів справи, встановлено, що 10.01.2025 проведено вимірювання щодо 3 ПРК: 95030392 (ДП), 95030369 (А-95) та 950303291 (ДП) (а.с.16-17).
Дані про витратомір з серійним номером №95030318 у зазначеному журналі теж відсутні, при цьому вказаний витратомір внесений до Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, що не спростовано позивачкою.
Згідно з підпунктом 230.1.4. пункту 230.1 статті 230 ПК України порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів (далі - Порядок № 891).
Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 2 Порядку № 891 витратомір-лічильник - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для безперервного вимірювання, запам`ятовування та відображення у фактичних умовах вимірювання кількості пального, що проходить через вимірювальний перетворювач у закритих, повністю заповнених трубопроводах; рівнемір - лічильник рівня пального у резервуарі - законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювання рівня пального, за яким обчислюється об`єм пального, що перебуває у резервуарі, за градуювальною таблицею резервуара.
З наведеного видно, що кожний введений в експлуатацію стаціонарний резервуар, розташований на акцизному складі, повинен бути обладнаний рівнеміром-лічильником, який повинен відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. Кожне місце відпуску пального паливом з акцизного складу, розташоване на акцизному складі, повинно бути обладнане витратомірами-лічильниками. Водночас, функції витратомірів-лічильників можуть виконувати встановлені на акцизних складах паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства.
Тобто, норма ПК України альтернативно встановлює, що документами, які підтверджують відповідність рівнеміра-лічильника вимогам законодавства можуть бути або позитивний результат повірки, або документ про відповідність, або калібрування.
При цьому, стаття 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" дає визначення, що оцінка відповідності - процес доведення того, що задані вимоги, які стосуються продукції, процесу, послуги, системи, особи чи органу, були виконані; документ про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання заданих вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.
Таким чином, обов`язковими умовами виконання встановленими на акцизних складах функцій рівнемірів-лічильників, є наявність позитивних результатів їх повірки або оцінки відповідності, проведених відповідно до законодавства, та підтверджених відповідними документами, що підтверджують відповідність таких рівнемірів-лічильників певним вимогам, які до них встановлені, а також їх реєстрація у відповідному Реєстрі.
Зокрема, сертифікат відповідності підтверджує, що певна продукція відповідає вимогам, які встановлені у нормативному документі виробництва або в державних національних, галузевих стандартах, чи різного роду специфікаціях на таку продукцію.
Доказів проведення щодо повірки витратоміру з серійним номером №95030318 не надано, що свідчить про правомірність доводів податкового органу про допущення порушення у вказаній частині. 
Тому, податкове повідомлення-рішення від 13.06.2026 № 000073690902 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 20 000,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов в цій частині задоволенню.

Щодо податкового повідомлення – рішення від 23.06.2025 за №00080690704.

В ході перевірки було встановлено, що платником податків використовується режим попереднього програмування найменування цін, товарів (послуг) та обліку їх кількості з порушенням вимог п.11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме:
-26.02.2025 та 28.02.2025 здійснено реалізацію пального без зазначення у чеках відповідного коду УКТ ЗЕД.
Позивач, не погоджуючись з вказаним порушенням зазначає, що перевірка проведена в квітні 2025, тоді як до уваги взято чеки за лютий. 
Вказує, що посадовими особами відповідача не зроблено відповідних копій чеків та не долучено їх до акту перевірки, що не дає можливості перевірити допущене порушення.
Відповідачем щодо вказаного жодних пояснень не надано.
У відповідності до абз. 8 п. 2 ст. II Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13 до обов`язкових реквізитів чека віднесено код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених законодавством).
Пунктом 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265) встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.
Реквізити фіскального касового чека на товари (послуги) визначено п. 2 розділу 2 Положення про форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350 (далі - Положення № 13).
Згідно з абзацом 8 п. 2 розділу 3 Положення № 13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) має містити, зокрема, код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством).
Тобто, у розрахунковому документі, який створюється РРО при проведенні розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів, має відображатися такий обов`язковий реквізит як «код УКТ ЗЕД».
Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону № 265 до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, застосовується фінансова санкція у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, відповідальність згідно пункту 7 статті 17 Закону № 265 може наставати виключно у випадку відсутності у розрахунковому документі, який видається покупцю коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.
Отже, саме розрахунковий документ є доказом, що підтверджує факт продажу товару та саме такий документ має контролюючим органом братися до уваги.
Судом досліджено копії фіскальних чеків від 26.02.2025 №9763 (а.с.31) та від 28.02.2025 №9797 (а.с. 33), зі змісту яких встановлено, що останні мають коди УКТ ЗЕД, згідно української класифікації: 2710124512- бензин 95 (а.с.31) та 2710194300 – дизельне пальне (а.с.33), що спростовує допущення порушення позивачем у вказаній частині.
Водночас, відповідачем до актів перевірок не надано належних та відповідних доказів, які б підтверджували проведення позивачем розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Більш того, з наданих відповідачем до актів перевірок фіскальних чеків як додатки вбачається, що позивачем було забезпечено режим програмування коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, який міститься у відповідному рядку чеку.
Тобто позивачем було забезпечено режим програмування коду товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД.
Отже, з вигляду на викладене вище, штраф в сумі 5100,00 грн., згідно податкового повідомлення-рішення від 23.06.2025 за №00080690704 є протиправним.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд, - 
ВИРІШИВ: 
Адміністративний позов – задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 13 червня 2026 року за №000073690902 в частині нарахування суми штрафних санкцій в розмірі 20 000,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 23 червня 2026 року за №00080690704, яким нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 5100,00 грн.
В задоволені решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4037 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту. 
Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО