ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

20 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 640/10249/21	

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 13 квітня 2021 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (далі - позивач, ГУ ДПС у м. Києві) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення коштів платника ФОП ОСОБА_1 з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 744427,54 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, відповідач на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом, а саме: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 614765,37 грн, яка виникла на підставі визначених сум контролюючим органом, а саме податковим повідомленням-рішенням від 16 січня 2018 року № 0003074203, від 16 січня 2018 року № 0003084203; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 20803,13 грн, яка виникла на підставі визначених сум контролюючим органом, а саме податковим повідомленням-рішенням від 16 січня 2018 року № 0003094203; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 73409,38 грн, яка виникла на підставі визначених сум контролюючим органом, а саме податковим повідомленням-рішенням від 16 січня 2018 року № 0003124203; з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10306,89 грн, яка виникла на підставі визначених сум контролюючим органом, а саме податковим повідомленням-рішенням від 16 січня 2018 року № 0003114203.
Контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу від 20 березня 2018 року № 54876-17.
Оскільки відповідачем податковий борг не погашено, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 13 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Адміністративну справу відповідно до Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року прийнято адміністративну справу до провадження та вирішено розгляд справи продовжити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвала суду у паперовій формі направлена відповідачу поштовим відправленням, яке повернулося до суду без вручення із зазначенням причини повернення за закінченням терміну зберігання.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28 січня 2021 року у справі № 820/1400/17 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органом зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічну позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 640/2371/20 та постанові від 29 квітня 2021 року у справі № 826/12038/17.
Керуючись наведеними правовим висновком Верховного Суду, зважаючи, що ухвала направлена відповідачу у визначений КАС України спосіб за адресою його місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи.
Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Від ГУ ДПС у м. Києві до суду 10 березня 2026 року надійшла заява, в якій повідомлено, що сума, яка підлягає стягненню у судовому порядку не змінилася та становить 744427,54 грн.
Дослідивши матеріали справи у змішаній формі та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.
ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 15 травня 2013 року по 17 січня 2017 року була зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м. Києві, Лівобережна Державна податкова інспекція, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, - оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року, за результатами якої складено акт від 17 листопада 2017 року № 2300/26-15-42-03/ НОМЕР_1 .
Згідно з висновками акта від 17 листопада 2017 року № 2300/26-15-42-03/ НОМЕР_1 документальною позаплановою невиїзної перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:
- підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, у результаті неподання декларацій про майновий стан та доходи за 2015-2016 роки;
- пункту 4 частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у результаті неподання звітів платника єдиного внеску за 2014-2016 роки;
- статті 177 Податкового кодексу України - заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2014-2016 роки, у зв`язку з чим донараховано ПДФО у сумі 340218,90 грн;
- пункту 181.1 статті 181, пункту 183.1 статті 183, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України - заниження суми податкового зобов`язання з ПДВ за 2015 -2016 роки, у зв`язку з чим донараховано ПДВ у сумі 41200,00 грн;
- абзацу 1 пункту 2 частини першої статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9, підпункту 1 пункту 2 статті 6, пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - не нарахування та несплата до бюджету ЄСВ за 2014- 2016 року в сумі 103777,32 грн;
- пункту 16/1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України - не нарахування та несплата до бюджету військового збору за 2014-2016 роки в сумі 25721,28 грн;
- пункту 291.4 статті 291, підпункту 5 пункту 293.4 статті 293, підпункту 296.5.5 пункту 296.5 статті 296, підпункту 298.2.1, підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України - заниження обсягу доходу за 2014 рік, у зв`язку з чим донараховано єдиний податок у сумі 5308,65 грн.
На підставі акта перевірки від 17 листопада 2017 року № 2300/26-15-42-03/ НОМЕР_1 ГУ ДПС у м. Києві податковими повідомленнями-рішеннями відповідачу донараховано такі грошові зобов`язання:
з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 614765,37 грн:
- податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») від 16 січня 2018 року № 0003074203 збільшено суму грошового зобов`язання на 428333,63 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями на 340218,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 88114,73 грн;
- податковим повідомленням-рішенням (форма «ПС») від 16 січня 2018 року № 0003084203 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 3060,00 грн;
- нарахована пеня в сумі 183371,74 грн;
з військового збору в сумі 32151,60 грн:
- податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») від 16 січня 2018 року № 0003094203 збільшено суму грошового зобов`язання на 32151,60 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями на 25721,28 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 6430,32 грн;
- нарахована пеня в сумі 13794,30 грн;
з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 10306,89 грн, з урахуванням переплати в сумі 2240,02 грн:
- податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») від 16 січня 2018 року № 0003114203 збільшено суму грошового зобов`язання на 6738,42 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями на 5398,65 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1349,67 грн;
- нарахована пеня в сумі 5798,59 грн;
з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 73409,38 грн:
- податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») від 16 січня 2018 року № 0003124203 збільшено суму грошового зобов`язання на 51500,00 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями на 41200,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 10300,00 грн;
- нарахована пеня в сумі 21909,38 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення разом з відповідними розрахунками фінансових (штрафних) санкцій направлені ФОП ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням, яке повернулося до контролюючого органу без вручення із зазначенням причини повернення – «за закінченням терміну зберігання».
Доказів оскарження платником (відповідачем) в адміністративному та/або судовому порядку вказаних податкових повідомлень-рішень, їх скасування суду не надано.
ГУ ДПС у м. Києві сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 20 березня 2018 року № 54876-17, якою повідомлено ФОП ОСОБА_1 , що станом 19 березня 2018 року сума податкового боргу становить 744427,54 грн, у тому числі за основні платежі: 410298,81 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи): 109254,72 грн, пеня: 224874,01 грн. 
Податкову вимогу направлено відповідачу поштовим відправленням, яке повернулося до контролюючого органу без вручення із зазначенням причини повернення – «за закінченням терміну зберігання». 
Доказів оскарження чи відкликання податкової вимоги суду не надано.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:
- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);
- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);
- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);
- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1);
- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).
Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
У пункті 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний, зокрема: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно із підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з пунктом 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
Згідно із пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:
платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством (підпункт 54.3.1);
дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2);
згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3).
Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (пункт 56.2 статті 56 Податкового кодексу України).
Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 56.3 статті 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Скарги на рішення територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Пунктом 56.10 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до пункту 56.15 статті 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (підпункт 56.17.3 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу (абзац восьмий пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України).
Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України установлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу першого пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з абзацом першим пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно із абзацом першим пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктами 95.1-95.3 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
У пункті 120.1 статті 120 Податкового кодексу України визначено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Беручи до уваги наведені норми Кодексу та виходячи з обсягу встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що узгоджені податкові зобов`язання у загальній сумі 744427,54 грн набули статусу податкового боргу.
Суду не надано доказів погашення відповідачем податкового боргу, який є предметом стягнення по даній справі.
За встановлених судом обставин, враховуючи, що відповідачем на час розгляду даної адміністративної справи податковий борг не погашений, а ГУ ДПС у м. Києві дотримано визначену Податковим кодексом України процедуру, що передує зверненню контролюючого органу з відповідним позовом до суду, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.
Щодо дотримання ГУ ДПС у м. Києві строків звернення до суду з цим позовом, суд зазначає таке.
Даний адміністративний позов поданий до окружного адміністративного суду м. Києва 07 квітня 2021 року (дата подання позовної заяви до відділення поштового зв`язку).
Податкові повідомлення-рішення від 16 січня 2018 року направлені відповідачу поштовим відправленням, яке 25 лютого 2018 року повернулося без вручення із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». Отже податкове повідомлення - рішення вважається врученим 25 лютого 2018 року.
У відповідності до пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючому органу надається право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою в самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів із дня виникнення податкового боргу.
Граничний термін подання позову до суду (1095 днів), в рамках даної справи, настав 05 березня 2021 року.
Однак, Законом України від 13.05.2020 року № 591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)», який набрав чинності 29.05.2020, пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу викладено у новій редакції, згідно з яким на період з 18 березня по останній календарний місяць (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на всій території України корона вірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Податкового кодексу України.
На дату звернення до суду із позовом, строк дії карантину не закінчився, оскільки відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 році у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Крім того, Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України» стаття 102 ПК України була доповнена новим пунктом 102.9, яким встановлено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених Податковим Кодексом України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З огляду на викладене суд встановив, що позивачем дотриманий строк звернення до суду з цим позовом.
Відповідно суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, понесені позивачем, з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України податковий борг у розмірі 744427,54 грн (сімсот сорок чотири тисячі чотириста двадцять сім гривень 54 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя 	К.О. Пляшкова