Справа № 199/1344/26
(3/199/703/26) 

П О С Т А Н О В А
іменем України
21 квітня 2026 року м. Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисників Зіненка Я.І. та Луковенка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , відомості щодо працевлаштування станом на час розгляду справи в суді відсутні,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
25 грудня 2025 року о 23 год. 54 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 12 по вул. Береговій у м. Дніпрі, керував транспортним засобом «ЗАЗ 1140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість мови та ходи, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудні камери працівників патрульної поліції.
ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що на той час працював оперуповноваженим карного розшуку. Він був на лікарняному, але приїхав на вул. Січових стрільців, щоб поспостерігати за адресою, де можливо торгували наркотиками. Він перебував у нерухомому авто деякий час, коли до нього під`їхали працівники патрульної поліції та почали здійснювати щодо нього провокації: відібрали зареєстрований мисливський карабін, намагалися забрати зареєстровану травматичну зброю. Вважає, що це сталося через його конфлікти з керівництвом ГУНП. Йому стало погано і він попросив надати медичну допомогу. Його відвезли до лікарні, але допомогу фактично не надали і він почувався погано. Йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він не відмовлявся, але фізично пройти його не міг, оскільки дуже погано почувався, а медичну допомогу йому так і надали. Також зазначає, що на неодноразові прохання йому так і не було надано захисника, хоча він був затриманий працівниками патрульної поліції.
Дослідивши докази та оцінивши їх завнутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:
?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП; 
?рапортом працівника поліції, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння;
?направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 грудня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було направлено на огляд на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження огляду останній відмовився;
?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Надаючи оцінку запереченням сторони захисту щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд виходить з того, що на дослідженому відеозаписі дійсно не зафіксовано сам факт зупинки працівниками поліції керованого ОСОБА_1 автомобіля «ЗАЗ 1140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , разом з тим, на цьому ж відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово заявляв, що працівники поліції його зупинили, і що він їхав за ключами від квартири, які залишилися в автомобілі, котрий він віддав в ремонт. Також на відеозаписі зафільмовано, що на автомобілі «ЗАЗ 1140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , увімкнені фари. Наведене доводить, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1140», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками патрульної поліції. Наведене спростовує також і твердження ОСОБА_1 про те, що він приїхав на вул. Січових стрільців, щоб поспостерігати за адресою, де можливо торгували наркотиками і перебував у нерухомому авто деякий час, коли до нього під`їхали працівники патрульної поліції.
Щодо заперечень сторони захисту з приводу відсутності підстав для зупинки керованого ОСОБА_1 , автомобіля, то за приписами п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівник патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки стала наявність відомостей про керування вказаним автомобілем особою, яка перебуває у СЗЧ (є інформація, що свідчить про причетність водія до вчинення кримінального правопорушення). На це ОСОБА_1 пояснив, що ця інформація йому відома і він у тієї особи взяв автомобіль, щоб лише з`їздити за ключами від квартири. Суд також вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_1 не мав при собі свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу. 
Надаючи оцінку запереченням сторони захисту з приводу порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння через те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 останньому не вручалося і останній з ним не ознайомлювався, суд виходить з наступного.
За приписами п.п. 12, 8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Системний аналіз зазначених норм свідчить, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути складено працівником поліції та у разі проведення такого огляду надається працівником поліції до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Твердження сторони захисту щодо необхідності вручення такого направлення на руки особі, яка буде проходити огляд, або ознайомлення такої особи з його змістом ґрунтується на довільному тлумаченні відповідних нормативно-правових актів, яке суперечить їх буквальному змісту (особа на може самостійно проходити огляд на стан сп`яніння) і з цих підстав судом відхиляється. 
Щодо тверджень сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, однак попри це працівники поліції не доставили його відповідного закладу охорони здоров`я, то з дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та зазначали де саме буде проводитися такий огляд – КП «ДБКЛПД» ДОР, на що останній неодноразово заявляв, що від проходження огляду не відмовляється, однак пройти його не може через погане самопочуття. Заявляв, що працівники патрульної поліції можуть доставити його туди силоміць. Суд зауважує, що чинний порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів не передбачає як примусового доставлення особи до медичного закладу для проведення такого огляду, так і примусового проведення такого огляду. Наведені дії ОСОБА_1 в сукупності з очевидною зафіксованою на відеозапис симуляцією поганого самопочуття дає суду підстави для висновку, що ОСОБА_1 , фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, то за п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є:
?запах алкоголю з порожнини рота;
?порушення координації рухів;
?порушення мови;
?виражене тремтіння пальців рук;
?різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
?поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
?наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
?звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
?сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
?почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Такі ознаки наркотичного сп`яніння, як підвищена жвавість ходи, мови і поведінка, що не відповідає обстановці ( ОСОБА_1 , будучи на той час працівником поліції, тікав від патрульних поліцейських та погрожував їм застосуванням власної травматичної зброї) безсумнівно доведені дослідженим судом відеозаписом. Надані стороною захисту медичні документи щодо наявності у ОСОБА_1 психіатричних розладів з посиланням на те, що через ці розлади останній бурхливо реагує на прояви несправедливості лише підтверджують наявність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак, які законодавством визначені як ознаки сп`яніння, та не є підставою для звільнення від проходження огляду на стан сп`яніння. Суд також зауважує, що наявні у ОСОБА_1 психіатричні розлади не перешкоджали останньому виконувати службові обов`язки та керувати автомобілем. 
Суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення у якості ознаки сп`яніння було зазначено зіниці очей, які не реагують на світло. За відсутності відомостей про те, що при цьому зіниці очей були звужені чи дуже розширені, сама по собі відсутність реакції оцей на світло не є ознакою сп`яніння і судом такою не враховується.
Щодо тверджень сторони захисту про порушення прав ОСОБА_1 на захист, то за наявною в матеріалах справи копією протоколу про адміністративне затримання, ОСОБА_1 дійсно було затримано о 00:12 год. 26 грудня 2025 року, останній заявив про бажання скористатися безоплатною правовою допомогу і захисника останньому не було надано.
Разом з тим, ОСОБА_1 було затримано у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП і на час затримання адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 ще не було вчинене (правопорушення є закінченим з моменту відмови особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а оскільки така відмова проявилася у формі пасивної поведінки (бездіяльності), то вона була обґрунтовано зафіксована о 02:34 год. 26 грудня 2025 року). При цьому, на час виявлення працівниками патрульної поліції в діях ОСОБА_1 закінченого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, затримання останнього у межах справи по ст. 185 КУпАП фактично було припинене: кайданки з ОСОБА_1 були зняті і останній перебував у медичному закладі, де вимагав надати йому медичну допомогу. 
У зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне затримання до ОСОБА_1 не застосовувалося і оцінка можливого порушення прав ОСОБА_1 на захист у межах іншої справи (ст. 185 КУпАП) судом не здійснюється, оскільки виходить за межі судового розгляду у цій справі. 
За приписами ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Відповідні права були роз`яснені Працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 .
Оскільки закон не вимагає обов`язкової участі захисника під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (що не є тотожнім розгляду справи) і працівниками патрульної поліції розгляд справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП не здійснювався, зазначені захисниками права ОСОБА_1 , на захист порушені не були.
Суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Таким чином, ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, міг співставити свої дії в частині ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, той факт, що ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
-витрати на облік зазначеного правопорушення.
Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя:

21.04.2026