Справа № 686/34957/25
Провадження № 2/686/2126/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області 
у складі: головуючої судді – Хараджі Н.В., 
при секретарі судових засідань – Козуляк І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», яка подана представником Усенко Михайлом Ігоровичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»» звернулось до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 11.01.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8661832, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 9 700,00 грн. та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти згідно з умовами договору.
29.05.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №97-МЛ, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8661832 від 11.01.2023 року.
Відповідачка зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на дату звернення до суду становить 38315 грн., з яких: 9700 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27645 грн. за відсотками, 970 грн. за комісією.
У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідачки на користь товариства вказану заборгованість, а також понесені судові витрати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.12.2025 року, прийнято та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк»
26.02.2026 року надійшла витребувана інформація з АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 (IBAN: НОМЕР_2 ). Згідно з наданими відомостями, за рахунком № НОМЕР_1 (IBAN: НОМЕР_2 ) здійснено зарахування коштів у сумі 9 700 грн. за період 11.01.2023.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає, однак не має можливості їх сплатити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідачка не з`явилися до зали судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.01.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 8661832, відповідно до умов якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 9 700 грн. та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти згідно з умовами договору.
При цьому грошові кошти були перераховані відповідачці 11.01.2023 року, що підтверджується платіжним дорученням № 91109276.
З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору, відповідачка неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 38315 грн., з яких: 9700 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27645 грн. за відсотками, 970 грн. за комісією.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачкою суду не надано.
Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 26.02.2026, на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . 11.01.2023 року на зазначену картку було зараховано грошові кошти у сумі 9 700 грн.
29.05.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №97-МЛ, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8661832 від 11.01.2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачки.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачкою заборгованості перед кредитором за кредитним договором свідчить про порушення нею його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідачка, в порушення вимог ст.1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.
Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 38315 грн. заборгованості за кредитом.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. 00 коп., суд приходить до наступного.
За положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження судових витрат позивачем суду надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; копію акта № Д/8214 наданих послуг від 12.11.2025; копію детального опису наданих послуг; копію ордеру на надання правничої допомоги.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем було понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується вище переліченими доказами.
В той же час, при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи, суму заборгованості відповідачки, фактичну відсутність участі адвоката у розгляді справи, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,- 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №8661832 від 11.01.2023 року, в сумі 38315 грн. 
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата виготовлення повного тексту рішення суду 06.04.2026 року.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа