Справа № 466/12114/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року м. Львів 
Шевченківський районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді Єзерського Р.Б.
при секретарі Свита А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовом адвоката Петрик Олександри Вікторівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
встановив:
23 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Петрик Олександра Вікторівна, яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №2435 від 15.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.12.2025 року ОСОБА_1 був затриманий поліцейськими та працівниками ТЦК близько 14 год. цього ж дня був доставлений в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 . Наступного дня 12.12.2025 року, після ночівлі в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , невстановлені особи повезли ОСОБА_1 в м. Радехів для проходження військово-лікарської комісії. Однак, з невідомих для ОСОБА_1 причин, в медичному закладі у м. Радехові їх відмовилися приймати. Після цього ОСОБА_1 привезли назад в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодної повістки та направлення на проходження військово-лікарської комісії він не отримував. При собі на момент затримання він не мав жодної медичної документації для належного проходження військово-лікарської комісії. Після цього невстановлені особи почали складати відносного ОСОБА_1 документи, змісту яких він не усвідомлював через емоційне та фізичне виснаження. Лише після 19 год. ввечері 12.12.2025 року ОСОБА_1 випустили з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Засобами поштового зв`язку 20.12.2025 року ОСОБА_1 отримав копії протоколу №2435 від 12.12.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та копію постанови №2435 від 15.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. за відмову проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби. ОСОБА_1 не згідний з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №2435 від 15.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. за відмову проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби з огляду на те, що повістки на проходження військово-лікарської комісії та відповідного направлення він не отримував, при собі медичних документів він мав. Відтак, були відсутні підстави для негайного проходження військово-лікарської комісії без можливості надати свою медичну документацію та належно підготуватися до проходження військово-лікарської комісії. Окрім того, ОСОБА_1 безпідставно утримувався з приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.12.2025 року по 12.12.2025 року, що призвело до його морального та фізичного виснаження. Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.
Крім того, у протоколі №2435 від 12.12.2025 року не вказано часу вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 . Крім того, змісту такого протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його підпису. В свою чергу окремого повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 надіслано не було. Позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи. Зазначає, що медичному огляду передує направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. ОСОБА_1 направлення не видавалось, про що свідчить його відсутність в переліку документів, що долучені до протоколу. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача Петрик О.В. надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.
Положеннями ст. 5 КАСУ передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 12 грудня 2025 перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 , в порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовився проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, внаслідок чого було складено протокол №2435 від 12.12.2025 про адміністративне правопорушення. Протокол складено у присутності ОСОБА_1 , який відмовився його підписувати, також відмовився від пояснень та від отримання другого примірника протоколу. У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 15 грудня 2026 року о 15 год. 00 хв. До протоколу додано: акт від 12.12.2025, копію паспорта серії НОМЕР_1 від 28.04.1998, копію РНОКПП, довідку про доставлення, відео з нагрудної камери.
15 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 розглянуто справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
За правилами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. 
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
З 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжується до тепер.
Поняття «воєнний стан» охоплює особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
В цьому ж Законі визначено поняття «особливий період» як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, котрий настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч.2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (ч.7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Згідно з ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до п.4 ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно з п.2,4 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів, Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або не залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час мобілізації, можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер (ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Відповідно до абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, а відтак, зобов`язаний виконувати військовий обов`язок згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в тому числі на позивача покладені обов`язки, визначені ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (проходити медичний огляд для визначення стану здоров`я та ступеню придатності до військової служби, прибувати за викликом до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Позивач в умовах особливого періоду не мав права відмовлятись отримувати від службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 направлення на медичний огляд для визначення ступеню його придатності до військової служби, внаслідок чого і був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відмова позивача від проходження медичного огляду та визначення його призначення на воєнний час зафіксована в акті від 12 грудня 2025 року, складених оператором групи обліку офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення (що підтверджено даними, які зазначені у протоколі від 12.12.2025), для участі у розгляді справи не прибував, не подавав клопотань щодо необхідності відкладення розгляду справи.
В обгрунтування незаконності притягнення його до адміністративної відповідальності позивач посилався, що він засобами поштового зв`язку 20.12.2025 року отримав копії протоколу №2435 від 12.12.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП та копію постанови №2435 від 15.12.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 -1 КУпАП. Проте, ці твердження спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, який було складено у його присутності, в якому зазначено, що позивач відмовився від підпису та отримання протоколу, у якому зазначено про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться 15 грудня 2025 о 15:00 год. у приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 кабінет №21, тобто про розгляд даної у вказаний вище час позивачу було достеменно відомо, проте який не бажав на думку суду чи не мав наміру за жодних обставин з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , навіть незважаючи на те, що повістка була отримана позивачем 20.12.2025 року. Ні в протоколі, ні в акті відмови від проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 не зазначав про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення на позивача було накладено начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 як того і вимагає стаття 235 КУпАП.
Таким чином, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з дотриманням вимог процесуального закону розглянуто справу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , за наслідками розгляду складено постанову від 15.12.2025.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
У відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відтак, відповідачем безумовно доведено правомірність свого рішення, натомість позивач не довів тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та не надав суду належних і допустимих доказів.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, через що є відсутніми правові підстави для скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення, а отже у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі ст.65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210, 235, 245, 251, 280, 283, 289, ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 73, 77, 205, 242, 243 -246, 286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд
ухвалив:
у задоволенні позовних вимог адвоката Петрик Олександри Вікторівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя	  	Р.  Б.  Єзерський