Справа № 646/3583/26 
№ провадження 2-а/646/25/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова
у складі: головуючого – судді Білінської О.В.
за участю секретаря судового засідання Величка О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6926550 від 28.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП – НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити, стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28.03.2026 відносно нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6926550. У постанові зазначено наступне: «28.03.2026 22:51:38/м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 34/водій керував тз, у якого змінено колір покажчика повороту на червоний, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, чим порушив п.31.4.3. ПДР – керування водієм тз, що має ознаки несправних світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його заборонено переобладнувати з порушенням відповідних правил, норм і стандартів». Відповідно до ДСТУ 36496:2010, колір світла покажчиків повороту передніх і задній має бути «авто жовтий». Колір покажчиків повороту автомобіля Позивача відповідав ДСТУ 3649:2010 та правилам ЄЕК ООН: R 48-03. Так, відповідно до 5.15 Правил ЄЕК R48-03, колір світла покажчика повороту «авто жовтий» (мовою оригіналу Amber, що у перекладі Бурштиновий, тобто відтінок кольору від жовтого до помаранчевого). Відповідно до п.6.1.5 ДСТУ 36496:2010, «Кількість, колір та наявність ПЗС на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1», колір світла покажчиків повороту передніх і задній має бути «автожовтий». Так, автомобіль позивача – Mercedes-Benz CLA 250 VIN – НОМЕР_2 офіційно завезений в України зі США попереднім власником автомобіля, пройшов сертифікацію в Україні і був поставлений ним на облік в Україні в ТСЦ МВС України. При постановці на облік автомобіль Mercedes-Benz CLA 250 VIN – НОМЕР_2 мав сертифікат відповідності, згідно якого пристрої освітлення та світлової сигналізації відповідають вимогам чинних в Україні нормативних документів. Таким чином, оскільки позивачу видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , орган яким видано свідоцтво - територіальний сервісний центр ТСЦ 8046, що свідчить про відповідність транспортного засобу вимогам, встановленим ДСТУ та ПДР України. Взяття на облік до єдиної державної системи обліку транспортного засобу можливий лише в разі відповідності даного автомобіля стандартам та вимогам ДСТУ. Отже, в даному випадку автомобіль Mercedes-Benz CLA 250 VIN – НОМЕР_2 відповідає необхідним вимогам для взяття на облік та відповідно користування транспортним засобом на території України. Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та незаконною.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній не згоден з позовними вимогами позивача та просить відмовити в їх задоволенні. Так, У п. 31.1 ПДР вказано, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Наявний відеозапис нагрудної камери Інспектора підтверджує факт скоєння правопорушення Позивачем, адже дійсно колір покажчиків повороту на її транспортному засобі в робочому режимі є червоним, а не автожовтим, що визначається візуально та на місті без використання спеціальних пристроїв. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідність технічного стану автомобіля перевіряється згідно з ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання». З дослідженим Інспектором доказів вбачається, що обставини, про які зазначив Позивач у позові, не у повній мірі відповідають дійсності. Зокрема, вбачається, що позивач керував транспортним засобом до моменту зупинки поліцією та він цього не заперечує. Також, з відеозапису вбачається, що покажчики повороту в режимі миготіння на задній частині автомобіля MERCEDES-BENZ CLA 250, державний номер НОМЕР_4 , дійсно червоні, про що Позивач не заперечував під час розгляду справи, зазначаючи, що це законно, бо автомобіль пройшов сертифікацію. Все це спостерігали як працівники поліції, так і сам водій. Водієві було роз`яснено його права, визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У водія була можливість заявляти клопотання щодо реалізації цих прав. Клопотань щодо розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення ним не заявлялося. Матеріали справи не спростовують факт порушення ним Правил дорожнього руху та не підтверджують відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача є безпідставними, посилався на Правила ЄЕК ООН №48-03, які є додатком до Женевської Угоди, ратифікованої Україною 1987 року як Українською РСР, згідно яких допускається використання задніх покажчиків повороту червоного кольору.
Позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання, позивачем подано заяву, в якій останній просить роздягати справу за його відсутності.
Відповідачі належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились у судове засідання, у відзиві представник відповідача просив судові засідання проводити за наявними в справі матеріалами без присутності представника відповідача.
Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі – ПДР України).
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з пунктом 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 9.1.а ПДР України, попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.
Відповідно до п. 9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Так, інспектором взводу №1 роти №5 батальйону №2 полку №1 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кругликом Сергієм Сергійовичем було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА № 6926550 від 28.03.2026, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З постанови вбачається, що 28.03.2026 року, о 22:51:38 год. у м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 34, водій керував ТЗ, у якого змінено колір покажчика повороту на червоний, що не відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, чим порушив п.31.4.3. ПДР – керування водієм тз, що має ознаки несправних світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його заборонено переобладнувати з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, а саме накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із вищенаведеного слідує, що притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП можливе, зокрема, за встановлення використання водієм попереджувальних сигналів (задніх покажчиків повороту) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, що підтверджується належними і допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Як слідує з матеріалів справи, на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем подано відеозапис із бодікамери поліцейського.
З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що 28.03.2026 року, о 22:51:38 год. у м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 34, ОСОБА_1 керував ТЗ та використовував покажчики повороту в режимі миготіння на задній частині автомобіля MERCEDES-BENZ CLA 250, державний номер НОМЕР_4 , червоного кольору, що не заперечувалось позивачем під час розгляду справи. Позивач зазначав, що це законно, оскільки автомобіль пройшов сертифікацію. Крім того, процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності також було зафіксовано на нагрудну бодікамеру поліцейського.
В той же час, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).
У відповідності до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.
Із наданого відповідачем до суду відеозапису із нагрудної бодікамери поліцейського, слідує, що позивач керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ CLA 250, державний номер НОМЕР_4 , який мав задні покажчики червоного кольору.
Також, вищевказаним відеозаписом підтверджується, що при спілкуванні з працівником патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував того, що задні покажчики повороту на автомобілі були червоного кольору.
Позивач наголошує, що факт первинної реєстрації транспортного засобу свідчить про те, що станом на 28.03.2026 року вказаний вище автомобіль за своїми характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджувалось сертифікатом відповідності, в тому числі і вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, що й було підставою для проведення компетентним органом його реєстрації, факт якої є своєрідним дозволом на експлуатацію на території України, оскільки у випадку невідповідності вищевказаним вимогам автомобільне не був би зареєстрований.
Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 28 грудня 2010 року № 630 закріплено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).
Відповідно до п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: колір покажчику повороту передній, бічний, задній має бути - «Автожовтий».
У свою чергу, частиною першою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).
Згідно з частинами 1 та 4 статті 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.
Отже, транспортні засоби повинні мати зовнішні світлові прилади, які повинні відповідати вимогам конструкції транспортного засобу, у разі переобладання – вказані зміни повинні бути відображені у реєстраційних документах.
Відповідно до пункту 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, перша державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України з метою вільного обігу, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2011 року № 738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин на обладнання», сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України на кожний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу; уповноваженими органами або визначеними Міністерством інфраструктури України органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, на кожний новий транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу, а також на той, що був у користуванні.
Пунктом 1.2 наказу Мінінфраструктури від 17 серпня 2012 року № 521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» передбачено, що на кожен колісний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.
В свою чергу, відповідно до пункту 1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 № 607 (далі - Порядок № 607), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).
Пунктом 3 Порядку № 607 передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.
Згідно з п. 5 Порядку № 607, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.
Пунктом 6 Порядку № 607 визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до п. 7 Порядку № 607, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.
Так, позивач зазначає, що автомобіль пройшов першу реєстрацію в Україні, що свідчить про відповідність даного транспортного засобу діючим нормам та стандартам, а відтак про правомірність експлуатації транспортного засобу.
Вказане свідчить виключно про те, що на момент реєстрації та сертифікації автомобіль відповідав вимогам діючих на той час в Україні правил, нормативів і стандартів, в тому числі і ДСТУ 3649:2010.
Проте, із матеріалів справи слідує, що на момент прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії, задні покажчики повороту вищевказаного автомобіля не відповідали п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, що не заперечується позивачем.
Проаналізувавши вищенаведені норми та обставини справи, суд зауважує, що наявність на момент проведення державної реєстрації транспортного засобу сертифіката відповідності конструкції і технічного стану не підтверджує відповідність конструкції та технічного стану вищевказаного автомобіля на момент винесення оскаржуваної постанови від 28.03.2026 року.
Крім того, суд. звертає увагу на те, що питання правомірності реєстрації та сертифікації вказаного транспортного засобу не є предметом розгляду даної справи.
Наявність сертифіката відповідності ДСТУ та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу жодним чином не спростовує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.
Так, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП встановленню підлягає виключно факт використання водієм попереджувальних сигналів (задніх покажчиків повороту) та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів - п.п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010.
Враховуючи наведене, факт вчинення позивачем адміністративного порушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП наявний та доведений, оскільки користування позивачем автомобілем із покажчиком повороту червоного кольору є порушенням вимог стандартів (ДСТУ 3649:2010).
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновком про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА № 6926550 від 28.03.2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і закриття справи про адміністративне правопорушення.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 140 КАС України.
Відповідно до ч. 1 статті 140 КАС України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 241– 243, 246, 250, 255, 266 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, ЄДРПОУ 40108646.

Суддя   О.В. Білінська