Справа № 645/8405/25 
Провадження № 3-в/645/3/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 березня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – судді Феленко Ю.В.,
за участю секретаря судових засідань – Товстої Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 , про відстрочення (розстрочення) виконання постанови Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.03.2026 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.03.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.
До Немишлянського районного суду міста Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , про відстрочення (розстрочення) виконання постанови суду в частині сплати адміністративного штрафу, в якій останній просить суд розстрочити виплату штрафу в розмірі 17000,00 грн., строком на 12 місяців.
В обґрунтування заяви зазначено, що на даний час ОСОБА_1 не має можливості сплатити призначений штраф одноразово, оскільки він не працює та не має постійного доходу; проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка хворіє та потребує постійного догляду. Єдиним джерелом доходу для ОСОБА_1 та його матері є її пенсія, інших доходів або майна, за рахунок яких можливе одноразове виконання постанови суду він не має. Зазначені обставини істотно ускладнюють одноразове виконання постанови суду.
Суд, дослідивши додані до заяви документи, зазначає таке.
Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП визначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Можливість розстрочки сплати штрафу передбачена положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Згідно ст. 3 вказаного закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі у тому числі постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.
Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).
Суд також звертає увагу, що попри відсутність в Кодексі України про адміністративні правопорушення положень, що безпосередньо регулюють питання розстрочення сплати штрафу, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України.
Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 263/10894/2020, в ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство.
ЄСПЛ неодноразово вказував на кримінально-правовий характер адміністративних правопорушень.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем, («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).
Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.
Ураховуючи наведене, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, становище правопорушника у справі про адміністративне правопорушення не може бути гіршим, ніж становище засудженого у кримінальній справі, оскільки протилежний підхід призвів би до порушень загальних засад справедливості судочинства та верховенства права.
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не суперечить законодавству України і відповідатиме завданням здійснення судочинства на засадах справедливості та верховенства права.
Так, заявником до клопотання доданий акт Управління соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 14.01.2026, яким засвідчено факт здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за своєю матір`ю, ОСОБА_2 , яка його потребує, а також довідку про доходи з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.
Враховуючи матеріальне становище ОСОБА_1 , засади гуманізму та індивідуалізації заходів примусу, а також необхідність сприяння досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства, суд вважає за можливе розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на дванадцять місяців.
Оскільки сума штрафу є значною, а ОСОБА_1 не має змоги одразу сплатити всю суму, вважаю за можливе задовольнити клопотання адвоката в частині розстрочки сплати та розстрочити виплату штрафу на дванадцять місяців, рівними частинами по 1416,67 гривень, що є достатнім строком для виконання судового рішення.
Керуючись ст. 283-285, 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», 

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про відстрочення (розстрочення) виконання постанови Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.03.2026 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу – задовольнити.
Розстрочити ОСОБА_1 строк виконання постанови Немишлянського районного суду міста Харкова від 04.03.2026, винесеної у справі № 645/8405/25, провадження № 3/645/107/26, в частині сплати штрафу в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч), встановивши його сплату щомісячними платежами по 1416,67 грн., на строк дванадцять календарних місяців, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили.
Відповідно до ст. 303 КУпАП перебіг строку давності виконання постанови в частині накладення стягнення у виді штрафу зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Немишлянський районний суд міста Харкова.
Суддя         Ю.В. Феленко