Справа № 163/78/26  Провадження №33/802/289/26 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., представника митного органу Кунєвої З.Ю. (в режимі відеоконференції), захисника Кривошея А.М., розглянувши апеляційну скаргу представника Волинської митниці Держмитслужби Кунєвої З.Ю. на постанову судді Любомльського районного суду від 19 лютого 2026 року, якою провадження стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.487-1 МКу зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді провадження стосовно ОСОБА_1 за протоколом про порушення митних правил № 0553/UA205000/2025 за ознаками ч.3 ст.471 МК України закрито за відсутністю в його діях події та складу порушення митних правил.
Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , слідуючи 24 січня 2024 року з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці водієм автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , не задекларував за встановленою формою товар – «розчинна кава в первинній упаковці», загальною кількістю 723 упаковки, загальною вартістю 6 099 664,40 гривні, який відповідно до ст.378 Митного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №434 обмежений до ввезення на митну територію України і підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.471 МК України.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник Волинської митниці в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя, в порушення вимог ст.280 КУпАП, не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що вина ОСОБА_1 стосовно недекларування товару – розчинної кави підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема, транзитною митною декларацією. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану та притягнути правопорушника до відповідальності за ч.3 ст.471 МК України.
В запереченні на апеляцій скаргу захисник Кривошей А.М. просить залишити апеляцій скаргу представника митниці без задоволення, а постанову судді без змін. Посилається на те, що ОСОБА_1 не є відповідальною особою за декларування кави, навіть у випадку її наявності в транспортному засобі, а декларантом є імпортер –ТОВ «Беріл Компані». 
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, міркування захисника, який заперечив щодо задоволення скарги, суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.471 МК України вказаної вимоги закону дотримав.
Так в суді першої інстанції встановлено, що єдиними доказами, на яких ґрунтується складений стосовно  ОСОБА_1 протокол, є відповідь митних органів Республіки Польща від 09.12.2024 №0201-IGM.542.259.2024.7, відповідь від 15.07.2025 №0201-IGM.542.259.2025.14 та копія митної декларації T1 MRN 24PL401010NS6F0AP1 від 23.01.2024 з інвойсом №Af-171223-1/BК від 17.12.2023.
ОСОБА_1 задекларував товар - холодильники та морозилки в загальній кількості 12 штук, що убачається із митної декларації від 24.01.2024, який пройшов митне оформлення та за який сплачено митні платежі, що вбачається з МД-1 серії ЄЄ №0035269.
Із долученого акту про проведення огляду транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 встановлено, що порушень не виявлено, товари відповідають заявленим у товарно-супровідних документах. Фотографії фіксують в причепі відсутність розчинної кави вагою 18075 кг, що також стверджується і показаннями свідка ОСОБА_2 . 
Таким чином, судом першої інстанції в постанові встановлено, що беззаперечних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, які полягають у переміщенні товарів, що підлягали б декларуванню, митним органом не здобуто і на розгляд справи не надано, що дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України, з чим повністю погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника Волинської митниці Держмитслужби Кунєвої З.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 19 лютого 2026 року, якою провадження стосовно стосовно  ОСОБА_1 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.487-1 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України,– без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду О.М.Клок