Справа № 953/12639/25 
н/п 1-кп/953/512/26 
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

"11" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 12025221130001469 від 29.09.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Резіна, Республіки Молдови, громадянина Республіки Молдови, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2025 приблизно о 21.00, сидячи разом із раніше знайомою ОСОБА_8 на лавочці, розташованій поряд із багатоповерховим будинком № 46А по вул. Мироносицькій в м. Харкові, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025 на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв, тим самим таємно викрав мобільний телефон ТМ iPhone 14 Pro, Space Black, 256 GB, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 – НОМЕР_2 , разом із чохлом рожевого кольору, з захисною плівкою на екрані та на камерах, який на праві власності належить ОСОБА_8 . 
Після чого, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду, згідно з висновком експерта ННЦ ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 21.10.2025 № 15288 на загальну суму – 25500,00 грн. 
Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює. 
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви просила розглядати справу без її участі, не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали. 
Судом роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. 
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.
Даними, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце мешкання. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючу покарання обставину, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» – скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду. 
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його взяття під варту, а саме, з 21.11.2025 по 11.02.2026 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 до обвинуваченого не заявлено.
Згідно ст.ст.118,122,124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № 15288 від 29.09.2025 у розмірі 4240, 80 грн. 
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, скасувавши арешт з зазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2025 справа № 953/10887/25.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд – 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі. 
Звільнити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 11.02.2026 року.
Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» – скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня його взяття під варту, а саме, з 21.11.2025 по 11.02.2026 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави  судові витрати: за проведення судової товарознавчої експертизи № 15288 від 29.09.2025 у розмірі 4 240 (чотири тисячі двісті сорок) грн. 80 коп. 
Після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме: мобільний телефон ТМ iPhone 14 Pro, у корпусі чорного кольору, номер моделі MQOT3ZD/А, ROJCC2NHFO, на 256 GB, IMEI 1 - НОМЕР_1 , IMEI 2 – НОМЕР_2 , разом із силіконовим чохлом прозорого кольору, з захисною плівкою на екрані, у якому відсутня сім картка оператора мобільного зв`язку, переданий власниці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідальне зберігання, залишити у розпорядженні потерпілої, скасувавши арешт з зазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2025 справа № 953/10887/25. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому, потерпілій право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий - суддя ОСОБА_1