Справа № 444/283/26 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М. 
Провадження № 33/811/474/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі секретаря судового засідання Уліцької Л.Я., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Клострейх Олени Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 2 березня 2026 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 22 січня 2026 року о 19 год. 10 хв. в м. Жовква по вул. Лесі Українки, 54, Львівський район Львівська область, керував автомобілем марки «GEELY JL 7162» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу «Drager Alkotest – 6820» результат тесту №614 від 22 січня 2026 року становить 2.41 проміле алкоголю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи. Судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, допущено спрощений підхід до розгляду справи.
6 квітня 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення адвокат Колострейх О.В.., в яких вона зазначає, що ОСОБА_1 не виконував функцію водія, матеріали справи не містять відеозаписів на яких зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу «GEELY JL 7162» д.н.з. НОМЕР_1 .
Наголошує, що працівники поліції належним чином не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Повідомляє, що ОСОБА_1 не погодився з результатом приладу «Драгер», а працівники поліції не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі.
Звертає увагу, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є не допустимим доказом, оскільки на ньому відсутній момент зупинки транспортного засобу та процедура складання протоколу.
У судові засідання апеляційного суду, призначене на 26 березня 2026 року, 3 квітня 2026 року ОСОБА_1 та його захисники Лихачова М.Б., Прасолов І.В. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не прибули, адвокат Прасолов І.В. подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката.
7 квітня 2026 року в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, разом із тим до початку розгляду справи, в телефонному режимі, повідомив, що він не хворіє, проте не може прибути до апеляційного суду, не заперечує проти розгляду справи у його відсутності за участі його адвоката. Також, адвокат Прасолов І.В. направив на адресу Львівського суду повідомлення про припинення повноважень захисника Щура І.Р.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Клострейх О.В., яка на час розгляду справи не надала жодних даних, які б підтверджували, поважність причин відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисників ОСОБА_1 , адвоката Прасолова І.В. та ОСОБА_2 , які також подала повідомлення про припинення повноважень захисника, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
6 квітня 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли клопотання адвоката Клострейх О.В. про витребування повного відеозапису події та виклик, як свідка працівника поліції ВП №2 ЛРУП №1 ГУНП Львівській області Матвіїв О.А.
Зазначене клопотання обґрунтовує тим, що матеріали справи містять неналежні відеозаписи, які не відображають хронології подій, відсутня фіксація зупинки транспортного засобу та процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим унеможливлюється повне, всебічне та об`єктивне дослідження матеріалів справи. 
Розглянувши клопотання адвоката Клострейх О.В., про виклик працівника поліції та витребування відеозаписів, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи адвоката на підтримку заявлених клопотань, апеляційний суд приходить до висновку, що подані клопотання не містить належних обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначеного вище свідка, витребування відеозаписів. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 22 січня 2026 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного працівника поліції, витребуванні відеозаписів, а тому у задоволенні даних клопотань слід відмовити.
Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз представлених матеріалів свідчить про те, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №573060 від 22 січня 2026 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «GEELY JL 7162» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу «Drager Alkotest – 6820» результат тесту №614 від 22 січня 2026 року становить 2.41 проміле алкоголю;
- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820» від 22 січня 2026 року (а.с. 2) з якої вбачається, що огляд на стан сп`яніння було проведено 22 січня 2026 року о 19 год. 25 хв., результат 2,41 проміле, з результатом водій ознайомлений;
- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), з якого встановлено, що працівниками поліції було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів), у зв`язку із чим проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомог приладу «Alkotest Drager 6820», результат 2,41 проміле;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;
- рапортом старшого лейтенанта поліції О. Матвіїв (а.с. 8), з якого встановлено, що працівниками поліції виявлено автомобіль марки «GEELY JL 7162» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого зупинився на проїжджі частині, не вимкнув двигун та заснув, під час перевірки документів встановлено, що автомобілем керував ОСОБА_1 , під час опитування у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат 2,41 проміле, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який досліджено судом апеляційної інстанції в судовому засіданні, на якому зафіксовано автомобіль «GEELY JL 7162» д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть на проїжджій частині дороги з ввімкненим двигуном та фарами, водій ОСОБА_1 спить за кермом (працівники швидкої допомоги розбудили водія, від госпіталізації він відмовився), під час опитування у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, наслідки відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння. водію ОСОБА_1 працівниками поліції надано герметично запаковану трубочку, роз`яснено порядок проходження, результат 2,41 проміле, після чого водій зазначив, що не погоджується з результатом, проте пройти огляд в медичному закладі не виявив бажання, у зв`язку із чим йому повідомлено, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не виконував функцію водія, матеріали справи не містять відеозаписів на яких зафіксовано факт руху та зупинки транспортного засобу «GEELY JL 7162» д.н.з. НОМЕР_1 ., апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються рапортом старшого лейтенанта поліції О. Матвіїв (а.с. 8) та відеозаписом, на якому зафіксовано, що автомобіль перебував на проїжджі частині з ввімкненим двигуном та фарами, а ОСОБА_1 сидів на місці, призначеному для водія.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Пунктом 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Пунктом 3 розділу I Інструкції, встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно із п. 5 розділу II Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Пунктом 1 розділу Х «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі», затверджену наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення у працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735..
Як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було повідомлено водію ознаки алкогольного сп`яніння, причину зупинки транспортного засобу, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та належним чином запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Окрім того, з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6) встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
У зв`язку із вищезазначеним у задоволенні клопотання адвоката Клострейх О.В. про визнання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння недійними – слід відмовити.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення
За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано послідовно процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 22 січня 202 року, а саме опитування водія ОСОБА_1 та процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
У зв`язку з чим не підлягає до задоволення клопотання адвоката Клострейх О.В. про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не погодився з результатом приладу «Драгер», а працівники поліції не запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, розцінює критично, оскільки водій не виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, хоча і не погодився з результатом приладу «Драгер».
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
у задоволенні клопотань адвоката Клострейх Олени Володимирівни про виклик працівника поліції, витребування відеозаписів, визнання доказів недопустимими – відмовити.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 2 березня 2026 року, про притягнення  ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.