Справа №442/1752/26 
Провадження №2/442/1115/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2026 року
Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І., розглянувши в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,- 
ВС Т А Н О В И В: 
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Позивач у підтвердження заявлених вимог посилається на те, що 25.07.2014 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрованого у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1646. Від даного шлюбу народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Личаківського районного суду м.Львова від 20.03.2023 року по справі №466/10010/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення суду вступило у законну силу.
Дитина разом із позивачкою проживає в АДРЕСА_1 . Відповідач проживає в АДРЕСА_2 , хоча місце реєстрації с.Градиськ, Маневицького району Волинської області. Здійснює підприємницьку діяльність, а саме займається виробництвом кухонних та інших меблів по місцю фактичного проживання в АДРЕСА_2 .
Згідно судового наказу №442/1932/24, виданого 07 березня 2024 року Дрогобицьким міськрайонним судом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_2 на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 07 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Дитина ОСОБА_5 навчається в ліцеї №3 ім.В.Чорновала в м.Дрогобичі, є ученицею 5-Б класу. Окрім навчання у середньо освітньому навчальному закладі, дитина навчається у Дрогобицькій музичній школі №2 ім.Р.Сороки (4 клас бандура) та в Дрогобицькій дитячій художній школі. Крім того, ОСОБА_6 займається сучасними танцями з елементами акробатики з ФОП ОСОБА_7 – ANTONIKA_DANSE_STUDIO, є призером різних конкурсів, що підтверджується відповідними дипломами. ОСОБА_6 є дуже здібною дитиною, має хист до малювання, танців та музики. Позивачка як мама повсякденно турбується про інтелектуальний, духовний та фізичний розвиток дитини, її стан здоров`я, що потребує додаткових витрат на утримання дитини для розвитку її здібностей. Ці додаткові витрати позивачка несе особисто, оскільки відповідач відмовляється від компенсації цих витрат. Протягом 2025 року відповідач по проханню дитини перерахував їй на карточі ОСОБА_8 додаткові кошти на її особисті потреби, а саме 08.03.2025р. – 500 грн. - подарунок на свято, 05.04.- 220 грн. - на поповнення рахунку телефону, 18.09.- 700 грн. на придбання футболки з логотипом її студії танців ANTONIKA_DANSE_STUDIO, 02.10 - 1000 грн. на придбання танцювальної костюма на конкурс, 19.10 - на квитки на виставу в театр, 03.11. - 500грн. придбання двох чохлів для нового телефону, всього – 3120 грн.
Так, згідно довідки №4 від 02.03.2026 року, яка видана Дрогобицької музичною школою №2 ім.Р.Сороки, ОСОБА_3 навчається Дрогобицькій музичній школі №2 ім.Р.Сороки (4 клас бандура) і за період 01.01.2025р: по 28.02.2026 року за навчання дитини позивачка внесла плату в сумі 2870 грн. Крім того, для навчання в класі бандури позивачка придбала дитині музичний інструмент - бандуру «Львівська» Чернігівського типу по ціні 42000грн., що підтверджується рахунком на оплату №5 від 19.02.2026 рок платіжними інструкціями №54СН-1486-ЕХ40-К7ВХ від 19.02.2026 року на суму 25000 грн. та №EC8X-КТОА-7АМ4-135В від 20.02.2026 року на суму 17000 грн.
Відповідно до довідки №25 від 02.03.2026 року ОСОБА_3 дійсно навчається у Дрогобицькій дитячій художній школі і за період з 01.01.2025 року по 31.05.2026 року за навчання сплачено 7000 грн.
Згідно довідки ФОП ОСОБА_7 від 03.03.2026 року, ОСОБА_5 є вихованкою танцювальної студії ANTONIKA_DANSE_STUDIO, з 02 вересня 2025р. на регулярній основі, вартість щомісячного абонементу 650 грн., за період з вересня 2025 року по 28.02.2026 року сплачено 3900грн.
Крім того, дитина в період з 31.07.2025 року по 06.08.2025 з» відпочивала в дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «ГУЦУЛМАНДРІЯ», вартість відпочинку 13000 гривень, що підтверджується договором №90 від 09.05.2025 року про надання послуг відпочинку у дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «ГУЦУЛМАНДРІЯ» та актом про надання послуг з організації відпочинку. Страховий платіж згідно договору страхування 280грн., всього позивачка понесла додаткових витрат, підтверджених документально за період з 01.01.2025 року по 28.02.2026 року на утримання дитини у сумі 69050 грн., але є ще інші витрати, зокрема платна учать у трьох конкурсах по танцях, витрати на проїзд на конкурс, зачіски на танцювальні виступи, покупка фарб на малювання, взуття для танців, плановий огляд у стоматолога та лікування зубів. 
Відповідач як батько дитини обмежуються своєю участю у житті дитини сплатою аліментів у розмірі 2933,75грн. (при прожитковому мінімумі на дитину відповідного віку 3512 грн.) щомісячно, які перераховує на рахунок ДВС по місцю його реєстрації, більше жодної участі у вихованні та спілкуванні з дитиною він не приймає.
Згідно рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 14.10.2024р. №276 за заявою відповідача йому встановлено порядок спілкування з дочкою ОСОБА_9 . Протягом останніх трьох місяців відповідач не бачився з донькою ОСОБА_10 у визначені суботи та неділі, окрім спільного відпочинку з дитиною на перод зимових канікул 2026р.
Як зазначено вище відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_11 в користь позивачки у розмірі заробітку ( доходів) згідно судового наказу №442/1932/24, виданого 07.03.2024р. Дрогобицьким міськрайонним судом. Розмір аліментів нараховується заступником начальника відділу ДВС у Камінь-Каширському районі Волинської області у межах виконавчого провадження №74585813, яке відкрито 29.03.2024 року. За основу державний виконавець бере середню заробітну плату у даній місцевості (де зареєстрований відповідач), хоча він фактично проживає та здійснює підприємницьку діяльність як ФОП у м.Львові по місцю фактичного проживання та знаходження належного йому нерухомого майна житлового будинку загальною площею 212,4 кв.м. по АДРЕСА_2 . При цьому середній розмір заробітної плати по Волинській області, зокрема за грудень становить 26336грн., у Львівській області - 27183грн., а аліменти сплачуються із заробітної плати - 11732грн. Крім того, відповідачу на праві власності належать об`єкти нерухомого майна - земельні ділянки та будівлі.
Після розірвання шлюбу з позивачкою, відповідач придбав два автомобілі ВMW ХЗ, 2013 року випуску та вантажний автомобіль марки Форд Transit TDCi, вантажний фургон, об`єм двигуна 1995см., 2018 року випуску. Після винесення судом судового наказу про стягнення аліментів, відповідач продав два автомобілі - автомобіль марки Форд Transit, вантажний, об`єм двигуна 1995см., 2018 року випуску ( вартість на ринку 18000 дол. США), та автомобіль марки Форд Transit connect ( середня ціна 4263 дол. США), вказана інформація містилася на офіційному сайті реєстрів рухомого майна. На даний час за відповідачем зареєстровано два автомобіля - ВMW ХЗ, 2013 року випуску та Форд Transit 2,2 TDCi, вантажний фургон, об`єм двигуна 2198 см., 2013 року випуску. Відповідно до декларації ФОП ОСОБА_2 за 2025 рік, обсяг його доходу за цей період склав 1231 240 грн., що значно більше ніж за попередній рік - 2024 - 603953грн., з чого випливає, що відповідач має значні доходи, однак їх фактично приховує, а тому виникла необхідність звернутися до суду. Просить позов задоволити.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні додаткових витра на утримання неповнолітньої дитини в сумі 34 525 грн. відмовити, оскільки Позивачка не довела наявність особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат у розмірі 69 050 грн., оскільки вважає, що відвідування дитячого гуртка з музики чи танцювальної студії не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат; не довела схильність дитини до музики, малювання чи танців, оскільки позивачка на власний розсуд вирішила записати дитину на вказані гуртки та секції не врахувавши його думку, самостійно обрала дитячий заклад оздоровлення та відпочинку, не обгрунтувала необхідності його відвідування та не узгодила вказану поїздку. Вважає, що покупка музичного інструменту також не обгрунтована, оскільки невідомо чому позивачка обрала саме таку бандуру, з якою метою вона її придбала та чи взагалі дитина потребувала вказаного музичного інструменту вдома, а в частині зміни способу стягнення аліментів визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., позаяк не доведено факту того, що витрати для дитини на один місяць становлять 24 000 грн. (дитині всього вісім років, дитина немає проблем із здоров`ям чи розвитком, а відтак аліменти у розмірі 12000 грн. є необгрунтованими, так як прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить 3512 гривень. Відповідно мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей від 6 до 18 років складає 1756 гривень.
31.03.2026р. від позивача ОСОБА_1 поступила відповідь на відзив, в якому вона вказала, що заперечення відповідача ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки останнім не подано жодного належного, допустимого та достовірного даказу в спростування обставин, на які вона посилається, просить заявлені позовні вимоги задоволити в повному обсязі, відтак суд знаходить можливим провести розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження.
10.04.2026р. від відповідача ОСОБА_2 поступило письмове заперечення (відповідь на відзив), в якому останній зазначив, що у задоволенні стягнення коштів в сумі 34 525 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, просить відмовити в повному обсязі та врахувати часткове визнання позовних вимог (в частині змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частки всіх видів доходу на тверду грошову суду у розмірі 5000 грн. щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.)
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення.
Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ІD-картки ОСОБА_1 від 29.05.2018р., ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданої органом : 4614.
Як вбачається із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 17.08.2015р., ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками у свідоцтві заначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як вбачається із судового наказу від 07.03.2024р., з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки : ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини всіх видів його заробітку ( доходу), але не менше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.03.2024р. і до досягнення дитиною повноліття.
Як вбачається із Витягу з Рішення від 14.10.2024р., №276 «Про вирішення питань, пов`язаних із захистом прав дітей», встановлено ОСОБА_2 , 1985 року народження, наступний порядок спілкування з його малолітньою дочкою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , за адресою : АДРЕСА_3 .
Як вбачається із довідки №25 від 02.03.2026р., виданої Дрогобицькою дитячою художньою школою, ОСОБА_3 дійсно навчається у Дрогобицькій дитячій художній школі у 1 В класі базового підрівня за період з 01.01.2025р. по 31.05.2026р., ОСОБА_1 оплатила за навчання дочки 7000 грн.
Як вбачається із довідки №4 від 20.03.2026р., виданої Дрогобицькою дитячою музичною школою №2 ім.Р.Сороки, ОСОБА_3 дійсно навчається у Дрогобицькій дитячій музичній школі №2 ( 4 клас бандура); за період з 01.01.2025р. по 28.02.2026р. ОСОБА_1 оплатила за навчання дочки 2870 грн.
Як вбачається із Договору №90 від 09.05.2025р., про надання послуг відпочинку у дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «Гуцулмандрія», вартість Послуг за Договором складає 13000 грн.
Як вбачається із довідки від 03.03.2026р., виданої ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_3 є вихованкою танцювальної студії ANTONIKA_DANSE_STUDIO, та відвідує заняття з 02 вересня 2025р. на регулярній основі, вартість щомісячного абонементу 650 грн.
Згідно норм ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.17 постанови від 15 травня 2006 року N3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
З досліджених в судовому зсіданні доказів вбачається, що розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини згідно судового наказу від 07.03.2024р., є значно меншими від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, для забезпечення гармонійного розвитку дитини..
Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Крім того, судом враховано той факт, що згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а тому аналізуючи викладене, приходить до переконання, що позивач ОСОБА_1 звертається до суду із законною вимогою щодо зміни способу стягнення аліментів, а відтак заявлені позовні вимоги слід задоволити частково, оскільки позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів в розмірі частини частки всіх видів доходів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки з врахуванням віку дитини, на даний час збільшилися і потреби у розвитку, навчанні та вихованні, крім того, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, судом враховано той факт, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тому, врахувавши право позивача на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача із 1/4 частини від доходів на тверду грошову суму, відтак з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 ( шість тисяч) грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що повністю відповідає вимогам ст.182 та ст.183 СК України.
Щодо стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 2015 року народження, судом взято до уваги, що відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), позаяк такі обставини можна поділити на дві групи, які зумовлені негативними факторами, тобто проблеми зі здоров`ям дитини, що може потребувати придбання лікарських засобів, оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті тощо та позитивними факторами – схильність дитини до спорту, до бальних танців тощо, що потребує фінансових ресурсів. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розвиток особливих здібностей дітей (постанова Київського апеляційного суду від 24.04.2024 року по справі № 761/26379/22).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.
Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат, а тому суд вирішуючи в якій мірі кожені з батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. 
У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, а відтак враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.
Верховний Суд у справі №520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами, та вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, судом також враховано, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, відтак суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Аналогічна правовапозиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.
Посилання сторони відповідача на те, що з ним не було узгоджено необхідність купівлі музичного інструменту (бандури), не врахувано його думку та самостійно обрано дитячий заклад оздоровлення та відпочинку, позивачем не обґрунтовано необхідніть його відвідування, тощо, суд вважає таким, що не виключає необхідність та можливість отримання дитиною саме таких видів розвитку, оздоровлення, обраних позивачем, також це стосується і покупки музичного інструменту.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. 
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (ПронінапротиУкраїни, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року), та враховуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат в сумі 34525грн., суд вважає, що в частині стягнення додаткових витрат, заявлені вимоги також підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст. ст.105-115, 180, 181, 184, 192 СК України, суд, -
ухвалив :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН : НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН : НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 17 262 ( сімнадцять тисяч двісті шістдесять дві грн.) 50 коп. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
Змінити розмір аліментів та стягувати з  ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН : НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 ( шість тисяч грн.) щомісячно, з дня набрання рішенням законої сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відкликати судовий наказ №442/1932/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з  ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 2 662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:
Позивач –  ОСОБА_1 , ІПН : НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач –  ОСОБА_2 , ІПН : НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 .

Суддя Гарасимків Л.І.