ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 р.	Справа № 520/31642/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., м. Харків, повний текст складено 14.01.26 у справі № 520/31642/25
за позовом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області 
до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України  
третя особа:  Управління Державної казначейської служби України у Харківському районі Харківської області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Циркунівська сільська рада Харківського району Харківської області (далі за текстом також - позивач, Циркунівська сільська рада) звернулася до адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі та текстом також – відповідач), третя особа – Управління Державної казначейської служби України у Харківському районі Харківської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції та зобов`язати повернути стягнутий виконавчий збір відповідачу у виконавчому провадженні №77971299.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неповернення Циркунівській сільській раді Харківського району Харківської області грошових коштів у розмірі 32000,00 грн.
Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скласти та направити до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення коштів у загальному розмірі 32000,00 грн на користь Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, стягнутих в межах виконавчого провадження №77971299.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить обставини справи, зазначає про неврахування їх судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що виконавчий збір стягнутий на підставі оригіналу виконавчого документа, а саме, постанови про стягнення виконавчого збору від 02.05.2025, яку подано до органу Казначейства в установлений, зазначеним органом спосіб відповідно до пункту 6 Порядку № 845. Тобто скасування рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі №520/18400/25 пункту 3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 02.05.2025 у ВП № 77971299 не відміняє та не скасовує підстави для стягнення виконавчого збору, якою є саме постанова про стягнення виконавчого збору, яку відповідно до вимог законодавства винесено 02.05.2025 одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Окрім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі № 520/18400/25 питання про повернення виконавчого збору не вирішувалось. Натомість відповідно до положень статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Просить урахувати, що станом на день подання апеляційної скарги постанова про стягнення виконавчого збору є чинною, сторонами в порядку, у строки та у спосіб, що визначені чинним законодавством, оскаржена не була; виконавчий лист у справі № 520/35437/24 є чинним; ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі № 520/35437/24, заяву Циркунівської сільської ради Харківської області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2026 року замінено відповідача у справі № 520/31642/25 - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на правонаступника - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській та Харківській областях Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що на примусовому виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження № 77971299, відкрите на підставі виконавчого листа № 520/35437/24 від 26.03.2025, виданого Харківським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Циркунівську сільську раду Харківського району Харківської області вжити заходи щодо оформлення та державної реєстрації права власності на будівлі закладу освіти - Комунального закладу «Русько-Тишківський ліцей Циркунівської сільської ради Харківської області», що знаходиться по вул. Липецькій, 100-А в с. Руські Тишки Харківського району Харківської області.
Державним виконавцем 02.05.2025 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №77971299 (а.с. 60, 61).
Пунктом 3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 02.05.2025 у ВП №77971299 стягнуто з боржника, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, виконавчий збір у сумі 32.000,00 грн.
02.05.2025 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №77971299 від 02.05.2025 державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з Циркунівської сільської ради виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню в розмірі 32000,00 грн (а.с. 62, 63).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі № №520/18400/25 визнано протиправним та скасовано п.3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 02.05.2025 у ВП №77971299.
Представник Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про повернення помилково стягнутого виконавчого збору у виконавчому провадженні № 77971299, відповідно до якої просив повернути помилково стягнутий виконавчий збір у сумі 32000 гривень у виконавчому провадженні № 77971299.
Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 21267 від 27.10.2025 позивача повідомлено про те, що виконавчий лист № 520/35437/24, виданий 26.03.2025 Харківським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 20.02.2025, яке набрало законної сили 25.03.2025, на теперішній час є чинним і не скасований в установленому законом порядку. Окрім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у справі № 520/35437/24 заяву Циркунівської сільської ради Харківської області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення. З огляду не викладене, відповідач зазначив про відсутність підстав для повернення перерахованого до Державного бюджету України виконавчого збору.
Не погодившись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з огляду на встановлені обставини справи, дійшов висновку, що відповідач після отримання заяви позивача про формування подання на повернення з бюджету коштів зобов`язаний був скласти та направити до органу казначейства подання про позивачу повернення з державного бюджету коштів у загальному розмірі 32000,00 грн, проте станом на час розгляду цієї справи відповідач відповідних дій щодо оформлення подання до органу Казначейства не вчинив.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частинами 1, 2 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частинами 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Аналізуючи норми наведеного законодавства з примусового виконання судових рішень, можна дійти висновку про те, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом. Під час вчинення виконавчих дій виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається про стягнення виконавчого збору.
Водночас норми статті 27 Закону №1404-VIII містять вичерпний перелік підстав та умови, за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Отже, підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є: 1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Разом з цим, необхідно зауважити, що визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є окремою самостійною підставою для повернення стягнутого виконавчого збору.
Частинами 1, 4 ст. 47 Закону №1404-VIII передбачено, що грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 за № 787 (далі - Порядок № 787, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення платіжних інструкцій для здійснення внутрішніх операцій.
Повернення (перерахування) платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або небанківських надавачів платіжних послуг, або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).
Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 787 у випадках повернення (перерахування) платежів (крім податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), що зараховані до місцевих бюджетів, а також платежів, що підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган, що контролює справляння надходжень бюджету або який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, передає засобами системи Казначейства подання на погодження відповідному місцевому фінансовому органу.
Згідно з пунктом 10 Розділу І Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до місцевих бюджетів коштів з рахунків, відкритих для зарахування міжбюджетних трансфертів, здійснюється головними управліннями Казначейства на підставі листа відповідного місцевого фінансового органу, надісланого в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, сума платежу, що підлягає поверненню, реквізити рахунку, на який необхідно перерахувати кошти, дата та номер платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 за № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" (далі - Постанова № 106) установлено, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (далі перелік), згідно з додатком.
Відповідно до зазначеного Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодами класифікації доходів бюджету 21080500, 21080600, 21080800, 21081100, 21081300, 21081800, 22010400, 22070000, 22090100, 22090200, 24010000, 24010100, 24010200, 24010300, 24010400, 50080100 за виконавчими документами, які перебувають/перебували на виконанні, 22010300, 22012600, 22012700, 22012900 у разі надання послуг у сферах державної реєстрації нотаріусами є Міністерство юстиції України.
Аналіз положень зазначених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що у разі підтвердження факту помилкової або надмірної сплати коштів до бюджету, вони можуть бути повернуті за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.
Водночас обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про помилкове або надмірно зарахованих до бюджету платежів та інших доходів бюджеті.
Отже, на Міністерство юстиції, територіальним органом якого є відповідач, законодавчо покладено обов`язок оформлення подання до органу Казначейства про повернення позивачеві надміру сплачених платежів.
Зважаючи на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі №520/18400/25 визнано протиправним та скасовано п.3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 02.05.2025 у ВП №77971299, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на повернення надміру зарахованих до державного бюджету коштів, якому кореспондує відповідний обов`язок відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення виконавчого збору позивачу.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За приписами ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
З огляду на встановлені у справі обставини відповідач після отримання заяви позивача про формування подання на повернення з бюджету коштів, зобов`язаний був скласти та направити до органу казначейства подання про позивачу повернення з державного бюджету коштів у загальному розмірі 32000,00 грн, проте станом на час розгляду цієї справи, відповідач відповідних дій щодо оформлення подання до органу Казначейства не вчинив.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неповернення Циркунівській сільській раді Харківського району Харківської області грошових коштів у розмірі 32000,00 грн.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скласти та направити до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення коштів у загальному розмірі 32000,00 грн на користь Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, стягнутих в межах виконавчого провадження №77971299.
Щодо посилання Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на те, що станом на день подання апеляційної скарги постанова про стягнення виконавчого збору є чинною, то колегія суддів зазначає, що відсутність підстав для стягнення з позивача, як боржника за виконавчим провадженням №77971299, виконавчого збору у сумі 32 000,00 грн, установлена рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 у справі №520/18400/25, яке набрало законної сили 19.08.2025, та відповідачем не оскаржувалося.
Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є обґрунтованим і законним.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, колегія суддів відхиляє, як такі, що в ході апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2026 у справі № 520/31642/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц