ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/6101/25 	
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернуся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, яким просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 23.01.2025 р.;
- зобов`язати Драгівську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 23.01.2025 р. та повідомити заявника про результати її розгляду та вжиті заходи;
- стягнути з Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 суму понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позовна заява мотивована тим, що 23.01.2025 р. представник позивача звернувся із письмовою заявою до Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області для вирішення земельного спору, у якій просив провести (комісійно) перевірку дотримання сусідами державних будівельних й санітарних норм та правил (гігієнічних вимог до води питної, призначеної для споживання людиною) щодо встановлення каналізаційної мережі та локальних очисних споруд, а також при насадженні хвойних дерев (туї) вздовж межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 та належним чином фіксацію проведення перевірки, а також зобов`язати власників сусіднього житлового будинку усунути порушення державних будівельних та санітарних норм й правил при встановленні каналізаційної мережі та локальних очисних споруд житлового будинку; вивести із належної позивачу земельної ділянки забруднений ґрунт; встановити 2х секційний гідро ізольовані септики із дотриманням усіх санітарних та будівельних норм; хвойні дерева (туї), висаджені з порушенням п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019, перемістити на зазначену в п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 відстань від межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 .
Проте листом Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 31.01.2025 р. № 51 відмовлено ОСОБА_1 у розгляді заяви від 23.01.2025 р., одночасно вказавши, що відносини, що склалися між власниками будинків за адресами: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , є цивільно-правовими, тому, у разі неможливості врегулювати спір на принципах добросусідства, кожна із сторін має право звернутися до суду за захистом порушених прав.
Представник позивача вважає, що вказане свідчить про протиправну та свідому бездіяльність суб`єкта владних повноважень в особі Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, яка посягає на права і свободи громадян, на встановлений порядок управління та виконання посадовими особами своїх повноважень. 
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що заява представника позивача від 23.01.2025 р. була прийнята, розглянута та на неї надано відповідь. Драгівська сільська рада, керуючись Законом України «Про звернення громадян», повідомила заявника, що зазначені питання вже розглядалися радою раніше, та додатково нагадала про право звернутися до суду за захистом своїх прав.
Таким чином, як вважає представник відповідача, бездіяльність з боку Драгівської сільської ради відсутня.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер: 2125383200:01:004:0091, на якій розташоване належне позивачу на праві приватної власності домоволодіння, яке складається з житлового будинку, господарської будівлі, навісу, огорожі, воріт та колодязя.
Суміжним землекористувачем належної позивачу земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .
23.01.2025 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області, в якій просив:
1. Провести (комісійно) перевірку дотримання власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 державних будівельних й санітарних норм та правил (гігієнічних вимог до води питної, призначеної для споживання людиною) щодо встановлення каналізаційної мережі та локальних очисних споруд, а також при насадженні хвойних дерев (туї) вздовж межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 . 
2. Провести належним чином фіксацію проведення перевірки, в т.ч. шляхом відеозапису. 
3. Зобов`язати власників житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 :
- усунути порушення державних будівельних та санітарних норм й правил при встановленні каналізаційної мережі та локальних очисних споруд житлового будинку;
- вивести із належної ОСОБА_1 земельної ділянки забруднений ґрунт; 
- встановити 2х секційний гідро ізольовані септики iз дотриманням усіх санітарних та будівельних норм;
- хвойні дерева (туї), висаджені з порушенням п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019, перемістити на зазначену в п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 відстань від межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 .
4. Залучити до складу комісії представників Головного Управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області; 
5. Розгляд даної заяви провести за участі ОСОБА_1 та його представника, адвоката Жупана А.Ю.
В заяві також вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 неодноразово зверталися до Драгівської сільської ради (заяви від 17.03.2024 p., від 10.06.2024 p. та від 07.08.2024 p.) та Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області (заяви від 09.08.2024 р. та 09.09.2024р.) на предмет проведення (комісійно) перевірки дотримання власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , державних будівельних й санітарних норм та правил (гігієнічних вимог до води питної, призначеної для споживання людиною) щодо встановлення каналізаційної мережі та локальних очисних споруд. 
Одночасно заявниками ставились питання перед комісією: 
- детального опису розташування каналізаційної мережі та локальних очисних споруд житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від джерела питної води (колодязя) ОСОБА_1 ;
- зобов`язати власників житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вивести забруднений ґрунт та встановити 2х секційний гідро ізольовані септики із дотриманням усіх санітарних норм;
- залучити органи поліції до роботи комісії через постійні погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_4 фізичної розправи з ОСОБА_1 та його сім`ї. 
За наслідками розгляду вказаних звернень, Драгівською сільською радою проведено комісійно обстеження суміжних дворогосподарств за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 та за результатами роботи якої складено Акт від 21.06.2024 р. та Акт від 26.08.2024 р.
У вказаних Актах не зафіксовано належним чином розташування каналізаційної мережі та локальних очисних споруд житлового будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від джерела питної води (колодязя) ОСОБА_1 та відповідність таких мереж й споруд державним будівельним й санітарним нормам та правилам.
Як зазначено представником позивача, у зв`язку з наведеним, та, враховуючи те, що з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не здійснено дій щодо усунення порушень державних будівельних й санітарних норм та правил при встановленні каналізаційної мережі та локальних очисних споруд їх житлового будинку, а також при засадженні хвойних дерев (туї) вздовж межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 , позивач звернувся із даною заявою до відповідача.
У відповідь на заяву позивача відповідач листом від 31.01.2025 р. № 51 повідомив, що заява позивача від 23.01.2025 р. не підлягає розгляду та вирішенню Драгівською сільською радою, так як повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті не розглядаються.
07 серпня 2024 року до Драгівської сільської ради надійшла заява від ОСОБА_1 про створення комісії для перевірки дотримання власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , державних будівельних та санітарних норм й правил при встановленні каналізаційної мережі та локальних очисних споруд житлового будинку. 
Розпорядженням Драгівського сільського голови було створено комісію для розгляду заяви ОСОБА_1 . 26 серпня 2024 року, в присутності заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , комісією було здійснено обстеження дворогосподарств за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . 
За результатами роботи комісії був складений Акт про обстеження суміжних земельних ділянок. З наведеного вище вбачається що заява ОСОБА_8 від 07 серпня 2024 року була вирішена по суті. 
Як зазначає у листі відповідач, відповідно до статті 8 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р., заява подана на електронну адресу Драгівської сільської ради від 23.01.2025 р., є повторним зверненням, до одного і того ж органу, від одного і того ж громадянина і з одного і того ж питання тому не підлягає розгляду., а відносини, що склалися між власниками житлових будинків за адресами: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та АДРЕСА_1 ОСОБА_1 є цивільно-правовими, тому у разі неможливості врегулювати спір на принципах добросусідства, кожна зі сторін має право звернутися до суду за захистом порушених прав.
Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Питання забезпечення громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. № 393/96-ВР.
Так, частиною 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Приписами статті 103 Земельного кодексу України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).
Частиною 1 статті 158 Земельного кодексу України передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Згідно з вимогами частини 3 статті 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.
Згідно частини 1 статті 159 Земельного кодексу України встановлено, що земельні спори розглядаються органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.
Частиною 2 статті 159 зазначено Кодексу встановлено, що земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.
Як встановлено судом, 23.01.2025 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив: 1. Провести (комісійно) перевірку дотримання власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 державних будівельних й санітарних норм та правил (гігієнічних вимог до води питної, призначеної для споживання людиною) щодо встановлення каналізаційної мережі та локальних очисних споруд, а також при насадженні хвойних дерев (туї) вздовж межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 . 2. Провести належним чином фіксацію проведення перевірки, в т.ч. шляхом відеозапису. 3. Зобов`язати власників житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 : - усунути порушення державних будівельних та санітарних норм й правил при встановленні каналізаційної мережі та локальних очисних споруд житлового будинку; - вивести із належної ОСОБА_1 земельної ділянки забруднений ґрунт; - встановити 2х секційний гідро ізольовані септики iз дотриманням усіх санітарних та будівельних норм; - хвойні дерева (туї), висаджені з порушенням п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019, перемістити на зазначену в п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 відстань від межі суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 . 4. Залучити до складу комісії представників Головного Управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області; 5. Розгляд даної заяви провести за участі ОСОБА_1 та його представника, адвоката Жупана А.Ю.
Разом з тим, як встановлено судом, відповідач листом від 31.01.2025 р. № 51 повідомив, що заява позивача від 23.01.2025 р. не підлягає розгляду та вирішенню Драгівською сільською радою, так як повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті не розглядаються та зазначив що у разі неможливості врегулювати спір на принципах добросусідства, кожна зі сторін має право звернутися до суду за захистом порушених прав. 
Суд відхиляє такі доводи відповідача щодо того, що порушені позивачем питання в заяві від 23.01.2025 р. вже були розглянуті відповідачем по суті, адже таке звернення не є повторним та раніше не розглядалось.
Суд також критично оцінює доводи відповідача з приводу того, що надаючи відповідь позивачеві на його заяву, останній діяв виключно в межах повноважень, зокрема проінформував останнього щодо звернення до суду для вирішення такого виду спору (земельного спору), з огляду на наступне.
Як зазначалось судом вище, частиною 2 статті 158 Земельного кодексу України, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що частиною 3 зазначеної вище статті встановлено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.
Отже, оскільки позивач звертався до відповідача із заявою в якій просив в тому числі, вирішити питання щодо дотримання правил добросусідства, а отримав відповідь, яка по своїй суті є інформативного характеру - щодо рекомендації звернення позивача до суду для вирішення земельного спору тому, заява позивача від 23.01.2025 р. по своїй суті залишилась не вирішеною органом місцевого самоврядування.
Зазначене свідчить, про бездіяльність Драгівської сільської ради, як органу місцевого самоврядування, щодо розгляду заяви позивача від 23.01.2025 р. в частині додержання правил добросусідства.
Системний аналіз наведеного вище в контексті встановлених обставин в справі дає підстави дійти висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправної бездіяльності відповідача, щодо не розгляду заяви позивача від 23.01.2025 р. та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 23.01.2025 р. по суті.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд, –
В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 23 січня 2025 року.

Зобов`язати Драгівську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 23 січня 2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області (код ЄДРПОУ - 04350027) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк