Харківський окружний адміністративний суд	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року Справа № 520/1173/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне некомерційне підприємство "Міська поліклініка № 6" Харківської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправними причини повернення рапорту, військовослужбовця ОСОБА_1 водія автомобільного взводу підвозу продовольства речового і військово-технічного майна 1 автомобільного відділення роти матеріального забезпечення Військової частини НОМЕР_1 , на звільнення за сімейними обставинами у зв`язку з потребою догляду за матір`ю яка є інвалідом 2 групи та потребує постійного стороннього догляду за висновком ЛКК, викладені у листі ТВО командира НОМЕР_1 від 08.01.2026; - зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 по суті. 
В обґрунтування позву покликається на те, що звернувся до відповідача із рапортом про звільненні із військової служби за сімейними обставинами – наявність матері з інвалідністю ІІ групи, яка потребує постійного стороннього догляду, та надав необхідні документи. Однак, 08.01.2026 відповідач повернув подані документи на доопрацювання. Вважає таку відмову протиправною та просить зобов`язати відповідача прийняття рішення про звільнення позивача із військової служби на підставі вищевказаної норми права.
Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що додані позивачем до рапорту про звільнення із військової служби документи не відповідають вимогам, а відтак такі правомірно були повернуті позивачу для доопрацювання. У разі надання нових належним чином оформлених документів рапорт позивача про звільнення буде розглянуто. Просить у позові відмовити. 
Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Наводить пояснення про те, що усі подані до рапорту документи відповідали вимогам, отримані у встановлено порядку уповноваженими особами. Надані документи в сукупності підтверджують право позивача на звільнення із військової служби у зв`язку із необхідністю догляду за особою, яка є інвалідом ІІ групи та потребує стороннього догляду за висновком ВЛК. Просить позов задовольнити. 
Відповідачем подано до суду пояснення на відповідь на відзив, у яких наведено обставини аналогічні змісту відзиву на позов. 
Третіми способами не подано до суду пояснень щодо позову. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 
Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке. 
Батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження позивача та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. 
Суд установив, позивач є військовослужбовцем, що підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи.
Позивач наводить аргументи про те, що у нього наявні підстави для звільнення із військової служби, адже має матір з ІІ групою інвалідністю, яка потребує постійного стороннього огляду. 
Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону.
Відповідно до абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону (чинної на момент подання рапорту про звільнення) військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах, зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
29.12.2025 позивач звернувся до відповідача із рапортом про звільнення із військової служби за сімейними обставинами – має матері інваліда ІІ групи, яка потребує постійного стороннього догляду. Надано до рапорту документи: копія свідоцтва про народження, копія паспорта громадянина України, копія картки платника податків, копія витягу з реєстру територіальної громади, копія довідки про реєстрацію місця проживання особи, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, копія пенсійного посвідчення, копія висновку №883 за формрю №080-4/о, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про смерть, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, копія акту перевірки сімейного стану військовослужбовця. 
03.12.2025 відповідач не може погодити звільнення зі служби позивача з огляду на виявленні недоліки: акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 29.09.25, складений ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений за заявою особи яка потребує догляду (матірю військовослужбовця) а не за заявою самого військовослужбовця; акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 29.09.25 не містить інформацію про наявність чи відсутність інших осіб які здійснюють або можуть здійснювати доглядя, а у пункті про родичів другого ступеню споріднення вказано що вони “не виявлені” а не “відсутні” поданий Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 29.09.25 це копія, а не один з трьох оригіналів. Висновок ЛКК за формою 080-4/о засвідчений печаткою “Для довідок” а не печаткою. Враховуючи вищевикладене, запропоновано, спочатку усунути вказані недоліки в рапорті на звільнення з військової служби, а саме подачу рапорту по команді і тільки потім звернутись повторно.
Позивач наводить аргументи про те, що такі дії відповідача є протиправними, адже ним надано повністю усі документи, які підтверджуються підстави для звільнення його із військової служби.
Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008).
Звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду регламентовано пунктом 225 цього Положення.
Так, підпунктом 2 пункту 225 Положення №1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них; у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них; у військових званнях до полковника (капітана 1 рангу) включно за всіма підставами - командувачами видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командиром військової частини, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, керівником служби персоналу Міністерства оборони України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського.
Стосовно порядку звільнення, пункт 233 Положення №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абзац третій пункту 241 Положення №1153/2008).
Згідно з пунктом 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання.
Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.
Відповідно до пункту 14.10 розділу XIV цієї Інструкції звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених у статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед іншого така як необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІI групи. Ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
На підставі статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Згідно з пунктом 117 розділу V Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (в редакції чинній на момент подання рапорту) пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Суд повторно відмічає, що позивачу було повернуто на доопрацювання подані документи, адже той чи інших доданий до рапорту документ на думку відповідача не відповідав вимогам, або не містив потрібної інформації для розгляду рапорту по суті. 
Будь-яких письмових зауважень, письмового рішення відповідача по рапорту позивача з приводу недостатності документів для розгляду питання звільнення позивача з військової служби не містить.
Надання відповідачем відмови у звільненні позивача з військової служби листом є неправомірними.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що лист військової частини не є належним рішенням суб`єкта владних повноважень.
З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що відповідачем не було належним чином розглянуто рапорт позивача про звільнення від 29.12.2025, адже такий не розглянутий по суті, а повернутий на доопрацювання через неналежність певних документів на переконання відповідача, які суд оцінює як формальні, і питання наявності підстав для його звільнення зі служби не вирішувалося; жодних доказів прийняття вмотивованого рішення з визначеними підставами для відмови у звільненні за наслідками розгляду рапорту матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача розглянути рапорт позивача від 29.12.2025, у встановленому законом порядку.
Суд вважає за необхідне зазначити, що у даній справі не вирішується питання щодо наявності чи відсутності підстав звільнення позивача з військової служби, адже повернення документів на доопрацювання не може вважатися належною відмовою у вирішенні питання, поставленого у рапорті (а саме щодо звільнення позивача з військової служби), оскільки не містить мотивів та підстав її прийняття.
Суд звертає увагу на те, що визначати наявність чи відсутність у військовозобов`язаного права на звільнення з військової служби є повноваженням саме військової частини, а повноваження суду обмежуються наданням оцінки таким діям/рішенням в межах здійснення судового контролю, у разі надходження позову з таким предметом спору.
Відтак, похідна позовна вимога підлягає задоволенню шляхом прийняття рішення про зобов`язання відповідача як суб`єкта владних повноважень розглянути рапорт позивача від 29.12.2025 щодо наявності підстав для звільнення з військової служби відповідно до абзацу тринадцятого пункту третього частини дванадцятої статті 26  Закону № 2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІI групи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище суд прийшов висновку про задоволення позову частково.
У відповідності до ст. 139 КАС Україна за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1064,96 грн. 
Керуючись ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне некомерційне підприємство "Міська поліклініка № 6" Харківської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 29 грудня 2025 року про звільнення з військової служби.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 29 грудня 2025 року щодо наявності підстав для звільнення з військової служби відповідно до абзацу тринадцятого пункту третього частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІI групи.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1064,96 грн.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження – АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне некомерційне підприємство "Міська поліклініка № 6" Харківської міської ради, місцезнаходження – місто Харків, проспект Ювілейний, будинок №54-Б, код ЄДРПОУ 02001506;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 . 
Повне судове рішення складено суддею 26.02.2026.

Суддя М. І. Садова