КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 377/171/25 Головуючий 1-ї інстанції: Бабич Н.С.
Провадження №33/824/4061/2025 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Кебкало Тетяни Михайлівни на постанову Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на ДСП «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Кебкало Т.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року по справі №377/171/25 щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити.
Крім того, просить визнати причини пропуску строку на оскарження постанови поважними та поновити строк на оскарження постанови, оскільки захисник - адвокат Кебкало Т.М. перебувала на лікарняному до 07.07.2025 р.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає про те, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.
Так, на відеозаписі на диску зафіксовано, що під час спілкування ОСОБА_1 озвучили підозру та ознаки наркотичного сп`яніння. В той же час переглядом відеозаписів не знаходять підтвердження «почервоніння обличчя, та розширені зіниці очей, які не реагують на світло», а ОСОБА_1 знаходився в адекватному стані, на вимогу надає документи та дає чіткі відповіді та пояснення, які узгоджуються між собою. При цьому, на відео зафіксовано, що причина зупинки транспортного засобу була зовсім інша. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зачитали його порушення як керування транспортним засобом без посвідчення водія. Під час розмови з`ясувалось, що ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху, оскільки права у нього були наявні. Саме після того, як з`ясувалось, що у ОСОБА_1 наявні права, поліцейські повинні були його відпустити, але у них одразу виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.
Більш того, про факт упередженого ставлення до ОСОБА_1 свідчить і те, що 15.12.2024 року відносно нього було складено такий самий протокол про адміністративне правопорушення, але як ознаки наркотичного сп`яніння було зазначено саме блідість шкіряних покривів обличчя, тоді як у випадку 27.02.2025 року ті ж поліцейські вказують, що почервоніння шкіри являється ознакою наркотичного сп`яніння, оскільки людина в будь-якому випадку буде визнана такою, що вона має ознаки наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, на відеозаписі не зафіксовано відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а навпаки ОСОБА_1 постійно повторював, що він не відмовляється від проходження огляду.
Захисник звертає увагу на те, що з відеозапису вбачається, що від самого моменту зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення жодного огляду поліцейським ОСОБА_1 на наявність ознак сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість обличчя - не проводилось.
Так, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що поліцейський вказав на наявність ознак наркотичного сп`яніння фактично без проведення огляду, а лише на підставі своїх припущень та уявлень. Більш того, після огляду лікарем, останній підтвердив, що у водія відсутня блідість обличчя.
Захисник зазначає про те, що відео фіксує також нормальну поведінку водія ОСОБА_1 . Крім того, можна побачити, що колір обличчя відповідає нормальному.
Відтак, на переконання захисника, на відео не вбачається у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.
Крім того, відеозаписами зафіксовано, що працівником поліції в порушення вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року не зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, про які вказано в протоколі. Інших доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисник повідомлялась про час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений законом. В судове засідання не прибули, причини неявки суду не відомі. За таких обставин вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності апелянта.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Як убачається з матеріалів справи, копію постанови суду першої інстанції від 24.06.2025 року було направлено судом першої інстанції 25.06.2025 року (а.с.83). Апеляційна скарга подана 08.07.25р. До апеляційної скарги захисником додано копію інформаційної довідки щодо непрацездатності, як доказ поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи наявність поважних причин пропуску, а також з метою забезпечення права особи на апеляційний перегляд судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та його поновлення.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Судом першою інстанцією встановлено, що 27 лютого 2025 року о 14 годин 48 хвилин у м. Славутичі, по вулиці Героїв Дніпра, біля будинку №9 Дніпровського кварталу, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя та розширені зіниці очей, які не реагували на світло. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився.
Приймаючи рішення про визнання винним ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема: даних протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, від 27.02.2025 серії ЕПР №257818 (а.с.1), даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним поліцейським СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Кривденком О. (а.с.2), даних листа КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 24 від 03.01.2025 (а.с.5), даних рапорту начальника СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Клименка О. від 27.02.2025, (а.с.6), даних рапорту поліцейського СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Ю. від 27.02.2025 (а.с.7), даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.10), посвідченням водія серії НОМЕР_3 (а.с.9), даних відеозапису з нагрудних портативних відеореєстраторів поліцейських (відеофайли export-ij183.mp4, export-n01hc.mp4) та автомобільного відеореєстратора (відеофайл VID-20250303-WA0063.mp4) (а.с.13).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції .
Доводи апеляційної скарги про поверхневий розгляд справи, відсутність повного та всебічного дослідження обставин, а також недоведеність наявності ознак наркотичного сп`яніння та факту відмови від проходження огляду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Суд першої інстанції зазначив, що 27.02.2025 року транспортний засіб «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на законних підставах відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», про що чітко зафіксовано у відеозаписах з нагрудних портативних відеореєстраторів поліцейських та автомобільного відеореєстратора, які були безпосередньо досліджені судом першої інстанції.
З відеозаписів убачається, що поліцейські повідомили водієві причину зупинки, роз`яснили факт здійснення відеофіксації відповідно до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», встановили особу водія та в ході спілкування з ним виявили ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя та розширення зіниць очей, які не реагували на світло. Вказані ознаки були зафіксовані не лише у протоколі про адміністративне правопорушення, а й у направленні на огляд, рапортах працівників поліції та підтверджуються відеозаписами, що узгоджуються між собою.
Посилання захисника на те, що з відеозаписів не вбачається наявність зазначених ознак, є суб`єктивною оцінкою сторони захисту та не спростовує права поліцейського на виявлення ознак наркотичного сп`яніння під час безпосереднього спілкування з водієм, що відповідає вимогам пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. спільним наказом МОЗ України та МВС України № 1452 /735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкції №1452/735).
Твердження апелянта про те, що поліцейські не проводили огляду на наявність ознак сп`яніння, є безпідставними, оскільки закон не вимагає проведення окремого «попереднього огляду» для фіксації ознак наркотичного сп`яніння, а достатньою є їх візуальна та поведінкова оцінка, що і було здійснено працівниками поліції та зафіксовано у матеріалах справи.
Доводи про відсутність відмови від проходження огляду спростовуються відеозаписами та письмовими доказами, з яких убачається, що ОСОБА_1 , формально заявляючи про відсутність відмови, фактично ухилявся від проходження огляду, наполягаючи на очікуванні адвоката та самостійному проходженні огляду за направленням, що не передбачено чинним законодавством. Поліцейські неодноразово роз`яснювали порядок проходження огляду, наслідки відмови та законну вимогу пройти огляд у медичному закладі, однак водій чіткої згоди на проходження огляду у встановленому порядку не надав.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження огляду, що відповідно до усталеної судової практики прирівнюється до відмови та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Посилання апелянта на упереджене ставлення поліцейських та різне зазначення ознак наркотичного сп`яніння у попередніх адміністративних матеріалах не мають правового значення для вирішення даної справи, оскільки оцінка наявності ознак сп`яніння здійснюється в кожному конкретному випадку з урахуванням фактичних обставин події.
Також безпідставними є твердження про порушення вимог Інструкції №1452/735, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ознаки наркотичного сп`яніння були зазначені у протоколі та інших матеріалах, а процедура документування правопорушення здійснювалась із дотриманням вимог чинного законодавства.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Доводи апеляційної скарги спрямовані на переоцінку доказів та не містять правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката Кебкало Тетяни Михайлівни про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кебкало Тетяни Михайлівни - залишити без задоволення.
Постанову Славутицького міського суду Київської області від 24 червня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева