Справа № 308/9708/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

12 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Собослоя Г.Г., Кожух О.А.,
з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2024 року у складі судді Малюка В.М., у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :

У червні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовною заявою до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.01.2008 між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №MKMOGA00000001.
Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 28925,00 дол. США на термін до 24.01.2028, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
В забезпечення виконання зобов`язання за Договором №MKMOGA00000001 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором ОСОБА_1 
29.02.2012 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKMOGA00000001 від 25.01.2008. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 190,30 дол. США., а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол. США., комісія у розмірі 0,00 дол. США., пеня у розмірі 190, 30 дол. США.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит.
Позивач зазначав, що в порушення умов кредитного Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 має заборгованість - 155111,07 дол. США, з яких позивач просила стягнути лише частину, тобто 41783.54 дол. США, яка складається з наступного: - 38343.91 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 3439.63 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 25.07.2021 по 10.03.2023 рр.
Приймаючи до уваги те, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники, предметом спору є однорідні права та обов`язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, позивач вважав за доцільне об`єднати позовні вимоги до кількох відповідачів в одній позовній заяві.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 41783.54 дол. США за кредитним договором № MKMOGA00000001 від 25.01.2008, яка складається з наступного: - 38343.91 дол. США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); - 3439.63 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 25.07.2021 по 10.03.2023 рр. та понесені судові витрати.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2024 року позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, рахунок № НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № МКМОGA00000001 від 25.01.2008 у розмірі – 38343,91 дол. США. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що тіло кредиту становить 38343,91 дол. США суперечить матеріалам справи, а саме в кредитному договору від 25.01.2008 сторони погодили видачу кредиту у розмірі 26000 дол. США. Наявна у матеріалах справи додаткова угода, в якій сторони збільшили розмір кредиту до 31606,99 дол. США, з яких 26000 дол. США на споживчі потреби, а 5606,99 дол. США на оплату страхових платежів, сплати неустойки, винагороди за надання фінансового інструменту не свідчить, що кошти позичальнику видавалися, а судом зроблено такий висновок без дослідження первинних документів. Вказує, що позивачем не дотримано обов`язкового досудового врегулювання спору. Окрім того зазначає, що висновок викладений у рішенні апеляційного суду у справі №308/159/13-ц не має преюдиційного значення для розгляду справи №308/9708/23-ц, так як апелянт не була стороною у спорі.
У відзиві на апеляційну скаргу акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. 
В судовому засіданні представник апелянта – адвокат Шпуганич В.П. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. 
Представник позивача адвокат Дурдинець Р.Ю. в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час місце розгляду справи належним чином повідомлений. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за договором з відповідача (поручителя) ОСОБА_2 та у частині відмови у стягненні з відповідача ОСОБА_1 відсотків за користування кредитом у розмірі 3439.63 доларів США позивачем не оскаржено, та не є предметом даного апеляційного перегляду.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25.01.2008 року між КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MKM0GA0000000001, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 26 000, 00 дол. США зі сплатою 10.8% річних за його користування, з кінцевим терміном повернення 24.01.2028 року.
25.01.2008 року між КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки за умовами якого поручитель поручився за належне виконання солідарно виконувати зобов`язання за кредитним договором № MKM0GA0000000001 в сумі 26 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 24.01.2028 року.
29.02.2012 року між КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № MKM0GA0000000001 за умовами якої сторони виклали п.7 кредитного договору в новій редакції, згідно якого позичальнику надано грошові кошти у розмірі – 31606, 99 дол. США з яких: 26 000 на споживчі потреби та 5606, 99 дол. США на оплату страхових платежів сплати неустойки, винагороди за надання фінансового інструменту. Також сторони виклали у новій редакції Додаток 1 (Графік погашення кредиту), який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди та змінили суму щомісячних платежів, яка не повинна бути меншою 440, 69 дол. США.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором № MKM0GA0000000001 від 25.01.2008 року, станом на 10.03.2023 року становить - 41783.54 доларів США, яка складається з наступного: 38343.91 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 3439.63 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 25.07.2021 по 10.03.2023 рр.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2. ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за укладеним договором. Заборгованість за кредитом (тілом кредиту) станом на 10.03.2023 року становить 38343.91 доларів США., що підтверджено наданим розрахунком заборгованості. 
Даний розрахунок заборгованості є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який підтверджує неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та наявність заборгованості за кредитним договором. 
Відповідачем ОСОБА_1 не подано жодних належних і допустимих доказів на спростовання поданого розрахунку заборгованості щодо тіла кредиту.
Доводи апеляційної скарги, що в кредитному договорі від 25.01.2008, сторони погодили видачу кредиту у розмірі 26000 дол. США. не заслуговують на увагу, оскільки у подальшому 29.02.2012 року сторонами укладено Додаткову угоду до кредитного договору від 25.01.2008 року, згідно якої позичальнику надано грошові кошти у розмірі – 31606, 99 дол. США, з яких: 26 000 на споживчі потреби та 5606, 99 дол. США на оплату страхових платежів сплати неустойки, винагороди за надання фінансового інструменту, а також виклали у новій редакції Додаток 1 (Графік погашення кредиту), який є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди та змінили суму щомісячних платежів, яка не повинна бути меншою 440, 69 дол. США. Відповідач ОСОБА_1 підписала вказану Додаткову угоду та Додаток 1.
Окрім того, на виконання ухвали Закарпатського апеляційного суду банком надано виписку по рахунку НОМЕР_3 , відкритого в межах кредитного договору № MKM0GA0000000001 та додаткової угоди до нього, якою підтверджено факт видачі кредитних коштів та залишок заборгованості за тілом кредиту у сумі 38343,91 доларів США.
Також матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в грудні 2012 року звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення(справа№308/159/13-ц).
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року у задоволені позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. Скасовано заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року та ухвалено по даній справі нове рішення, яким позов задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №MKMOGA00000001 від 25 січня 2008 року в розмірі 41838.40 дол.США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.11.2012 року складає 334288,85 грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 101,10 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,08 га за цією ж адресою шляхом продажу вказаних предметів іпотеки (на підставі договору іпотеки б/н від 25.01.2008 року) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», за початковою ціною не нижче ніж 164125,00 грн., тобто за цінами встановленими п.35.5 договору іпотеки від 25 січня 2008 року з укладенням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отримання кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів в організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» всіх передбачених нормативноправовими актами дій. В решті позовних вимог - відмовлено. 
У даному рішені суд апеляційної інстанції зазначив, що : “є доведеним, що 25.01.2008 року між ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено вищевказаний кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 26000 дол. США із сплатою відсотків за його користування в розмірі 10,8 % річних, з кінцевим терміном повернення 24.01.2028 року, однак остання взяті на себе зобов`язання по поверненню коштів належним чином не виконує у зв`язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку, правильність якого сторони не оспорюють, її заборгованість перед банком станом на 14.02.20014 року становить 47068,61 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ 8,63 грн. за 1 дол. США становить 406202,10 грн.. Є доведеним, що 25 січня 2008 року ОСОБА_3 (іпотекодавець) та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (іпотекодержатель) уклали договір іпотеки, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна зазначеного в п.35.3 цього договору, а саме: домоволодіння загальною площею 101,1 кв.м. в с. Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.02.2025 АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,08 га за цією ж адресою в забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 перед іпотекодержателем. Додатковими угодами (правочини) № 1 від 30 липня 2008 року та № 2 від 31 серпня 2010 року Банк (позивач) та ОСОБА_3 (відповідачка) внесли зміни та доповнення до п. 35.2 договору іпотеки № МКМ0GА 00000001 від 25.01. 2008 р. щодо поверненню кредиту, наданого у вигляду не поновлюваної лінії в сумі відповідно 36000,00 дол. США та 36799,30 дол. США на споживчі цілі, а також у розмірі відповідно 4050,00 дол. США та 2925,00 дол. США на сплату страхових платежів, із зазначенням в додаткових угодах конкретних строків сплати. Згідно положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 станом на 24.10.2013 року має заборгованість - 46804,51 дол. США.”
У вказаній справі (№308/159/13-ц) ОСОБА_1 була учасником справи, а саме третьою особою, та могла як третя особа подавати заперечення щодо розміру заборгованості. Однак, будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості, в тому числі і щодо розміру отриманого кредиту ОСОБА_1 не подавала, та вищевказане рішення не оскаржувала. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги у цій частині повністю спростовуються вищевказаними матеріалами справи та є безпідставними.
Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про недотримання позивачем досудової вимоги врегулювання спору, оскільки в матеріалах справи міститься повідомлення від 13.03.2023 року, яке направлене на адресу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про необхідність погашення заборгованості за договором.
Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно частково задовольнив заявлений позов. 
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 23 березня 2026 року.
Головуючий: 

Судді: