ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 лютого 2026 року        м. Кропивницький

справа № 387/258/25
провадження № 22-ц/4809/103/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі: 

головуючого судді - Письменного О.А., 
суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,
при секретарі –  Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2025 року (суддя Майстер І.П.) у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів на підставі судового наказу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини та стягнення аліментів,- 

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 26 листопада 2024 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ у справі № 387/1533/24 про стягнення з нього на користь  ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 25 листопада 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Вказав, що оскільки заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу розглядалася без виклику сторін, суд керувався виключно підставами і поданими нею доказами. У заяві про видачу судового наказу відповідачка зазначила, що вона перебуває з ним у шлюбі, але з початку червня 2024 року разом не проживають, при цьому до заяви надала довідку Піщанобрідської сільської ради від 13.11.2024 про склад сім`ї, в якій було його зазначено як зареєстрованого та проживаючого разом з дітьми та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Тобто вказана довідка не містить інформації, що діти проживають саме з відповідачкою. Крім того, вказав, що з 03 грудня 2024 року дочка ОСОБА_5 постійно проживає з ним та перебуває виключно на його отриманні, відповідачка дочку матеріально не утримує, а тому вважає є необхідно стягнути з неї на його користь аліменти на утримання дочки.
Посилаючись на ці обставини, позивач просив звільнити його від сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2024 у справі №387/1533/24, у зв`язку з чим змінити частку аліментів на підставі цього судового наказу з 1/3 частини всіх видів доходів боржника на всіх видів доходів боржника, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2025 року позов задоволено.
Звільнено ОСОБА_2 від аліментів, присуджених судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справа ЄУН 387/1533/24 від 26.11.2024 на користь  ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої дочки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти для утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх її доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 лютого 2025 року.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішення суду в частині звільнення позивача від сплати аліментів на підставі судового наказу про стягнення аліментів на утримання однієї дитини, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції її було позбавлено права надати пояснення в судовому засіданні, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Вказала, що позивач не надав належних доказів того, що дочка перебуває на повному його утриманні, а також доказів її самоусунення від проживання разом з дочкою. Також вказала, що судом було порушено норми процесуального права під час допиту дочки, оскільки допит проводився без участі психолога. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що за судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2024 у справі ЄУН № 387/1533/24 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти для неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 (народ. 17.07.2014) та ОСОБА_7 (народ. 16.01.2011). Розмір аліментів становить 1/3 усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну. Виплата починається з 25.11.2024.
З довідки Піщанобрідської сільради Новоукраїнського району від 13.11.2024 №411 встановлено, що ОСОБА_8 зареєстрована в АДРЕСА_1 , і до складу сім`ї входять чоловік ОСОБА_9 , син ОСОБА_10 , та донька ОСОБА_11 .
Зі свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 28.07.2014, виданого Олексіївською сільрадою Добровеличківського району, відомо, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки — ОСОБА_9 .
Актом обстеження умов проживання дітей від 08.01.2025 підтверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживають за адресою м. Помічна у будинку, що належить покійній матері ОСОБА_12 . Опалення пічне, санітарні умови — належні. ОСОБА_5 має окрему кімнату, харчування — достатнє. Тато працює, дитина навчається в ліцеї.
З довідки від 01.02.2025 голови вуличного комітету з`ясовано, що ОСОБА_8 до 03.12.2024 проживала з ОСОБА_13 , але з того часу мешкає окремо, забравши старшого сина.
За характеристикою з «Ліцею №1» ім. Героя України Березняка Є.С. у м. Помічна, Мілана охайна, проживає з татом, на його забезпеченні. Тато цікавиться її навчанням і вихованням.
З довідки виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району від 08.01.2025 № 0104 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а згідно з актом обстеження умов проживання дітей проживає за адресою АДРЕСА_3 разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.18).
З довідки виконавчого комітету Помічнянської міської ради Новоукраїнського району від 17.02.2025 № 493 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а згідно акту обстеження умов проживання дітей проживає за адресою АДРЕСА_3 разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.19).
Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2025 провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП ( а.с.20-23).
З витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини №4 від 25.02.2025 встановлено, що ОСОБА_1 рекомендовано влаштуватися на постійну роботу, врегулювати питання з житлом.
З довідки, виданої вуличним комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 22.04.2025, встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_3 , після того як його дружина залишила сім`ю 03.12.2024. Дочка, ОСОБА_14 , проживає з батьком.
З психологічної характеристики, виданої «Опорним закладом «Ліцей №1» імені Героя України ОСОБА_15 » Помічнянської міської ради, встановлено, що ОСОБА_5 навчається у 5-А класі. Вона проживає з батьком, але підтримує зв`язок з мамою по телефону. За словами дитини, вона бажає проживати з батьком. Мілана спокійна, здатна організовувати своє робоче місце.
З довідки №0721, виданої виконавчим комітетом Помічнянської міської ради від 28.04.2025, встановлено, що ОСОБА_2 проживає за цією ж адресою разом із дочкою.
За актом обстеження умов проживання дітей №40 від 25.04.2025, відомо, що ОСОБА_2 мешкає з ОСОБА_5 у будинку з пічним опаленням, чисто. Дочка має окрему кімнату, облаштовану спальним місцем, письмовим столом та шафою.
У судовому засіданні ОСОБА_3 , перебуваючи в присутності батька ОСОБА_2 , пояснила, що їй 10 років, і з моменту як батьки почали проживати окремо, вона проживає з батьком, який її утримує. З матір`ю вона не має контакту, а рішення проживати з батьком вона прийняла самостійно.
Встановивши те, що малолітньої ОСОБА_3 після розлучення батьків та на час розгляду проживає з позивачем і перебуває на його утриманні, суд першої інстанції дійшов висновку про звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дочки, які стягуються за судовим наказом Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2024, а також про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання дочки.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (див. постанову Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц).
Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина та на якій підставі.
Установивши, що дочка сторін проживає разом із батьком з грудня 2024 року, у зв`язку з чим змінилися обставини, які були підставою для стягнення аліментів за судовим наказом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті з нього на підставі судового наказу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2024.
Рішення суду в частині стягнення аліментів відповідачем не оскаржувалось.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Відповідно ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич