П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10538/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Боровицький О. А. 
17 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Курка О. П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Позивач був отримувачем пільг згідно з п. 1 ч.1 статті 21, в частині пільг, передбачених пунктом 11 частини 1 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до травня 2025, а саме:
- особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги: передбачені пунктами 1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 17, 18, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 31 статті 20; ст. 20 п. 11) 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв?язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при по секундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом. До членів сімей громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать: дружина (чоловік), неповнолітні діти, непрацездатні батьки, особа, яка проживає разом з постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи особою з інвалідністю І групи та доглядає за нею, за умови, що ця особа не перебуває у шлюбі; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.
В п.7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік №4059-1Х від 19.11.2024 року (далі-Закон 4059-IХ) встановлено умови надання вище зазначеної пільги яка надавалась серед інших і згідно з Законом №796 - XII.
Зазначену пільгу на оплату комунальних послуг позивач отримував в грошовій формі.
05.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення/надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2025.
Листом від 10.06.2025 №2200-0311-8/43943 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило про те, що у позивача відсутнє право на отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2025, оскільки його середньомісячний сукупний дохід в розрахунку на одну особу склав 14947,56 грн., що перевищує величину доходу, який дає право на пільгу.
Отже, надання пільги позивачу відповідачем було призупинено у травні 2025 у зв`язку з перевищенням середньомісячного доходу сім`ї позивача з розрахунку на одну особу, над величиною податкової соціальної пільги у 2025 році.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду.
Відповідно до статті 1 Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Згідно з пунктом 7 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» № 4059-IX від 19 листопада 2024, у 2025 році пільги, передбачені пунктом 11 частини першої та частинами другою і третьою статті 20, пунктом 1 частини першої та частинами другою і третьою статті 21, частиною третьою статті 22 в частині пільг, визначених пунктом 11 частини першої статті 20 та пунктом 14 частини першої статті 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, надаються за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеного положення Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 31 грудня 2024 року № 1553 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 389», якою постанову КМУ від 4 червня 2015 року № 389 доповнено пунктом 1-1, що передбачає застосування в 2025 році критерію доходу сім`ї при наданні зазначених пільг. Згідно з цією постановою пільги, визначені пунктом 11 частини першої статті 20 та пунктом 1 частини першої статті 21 Закону № 796-XII, надаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорій 1 та 2, за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі цих змін Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 1 травня 2025 було призупинено надання позивачу пільги, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 21 Закону № 796-XII, у частині пільг, визначених пунктом 11 частини першої статті 20 цього Закону.
Разом із тим, норми Закону № 796-XII залишаються чинними, змін до пункту 11 частини першої статті 20 та пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону не вносилося. У цих нормах не встановлено залежності надання пільг від середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Статтею 71 Закону № 796-XII визначено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 30 листопада 2010 року № 22-рп/2010, від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 та від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 наголошував, що закони про Державний бюджет України не можуть змінювати чи обмежувати обсяг прав, гарантій і пільг, встановлених спеціальними законами, а будь-яке встановлення іншого, додаткового регулювання відносин, відмінного від предмета спеціального закону, є неприпустимим і суперечить Конституції України (ст. 6, 19, 130).
Велика палата Конституційного Суду України у рішенні від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 зазначила, що забезпечення належного рівня соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, є конституційним обов`язком держави, а обмеження чи скасування пільг для таких осіб без відповідної рівноцінної компенсації порушує сутність їх прав на соціальний захист. У рішенні від 25 квітня 2019 року № 1-Р/2019 зазначається, що посилений соціальний захист цих осіб обумовлений особливим статусом та ризиками, пов`язаними з наслідками катастрофи, і не може залежати від майнового стану сім`ї.
З огляду на це, положення пункту 7 Прикінцевих положень Закону № 4059-IX та постанови Кабінету Міністрів України № 1553 від 31 грудня 2024 встановлюють додаткове регулювання відносин, відмінне від положень спеціального Закону № 796-XII, що є неприпустимим. Закон № 796-XII є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та має пріоритет у застосуванні.
Отже, обмеження щодо надання пільг шляхом застосування критерію середньомісячного доходу сім`ї, передбачене пунктом 7 Прикінцевих положень Закону № 4059-IX та постановою Кабінету Міністрів України № 1553, суперечить положенням Закону № 796-XII і Конституції України, а тому не може бути застосоване до спірних правовідносин.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та належить до категорії 2, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 , виданим 15.12.1992, з огляду на що за ним зберігається право на отримання вказаної пільги, чого відповідач належними доказами не спростував.
Відтак, оскільки відповідач протиправно припинив з 01.05.2025 надання позивачу пільги по оплаті комунальних послуг, позовні вимоги слід задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити нарахування ОСОБА_1 з 01.05.2025 пільг на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводі, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Ватаманюк Р.В.