П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

захисника особи, стосовно якої складено протокол про 
адміністративне правопорушення - адвоката Ткач А.Г.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ткач А.Г. в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлені обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 18.09.2022 о 01 год. 02 хв., в м. Києві на вул. Данила Щербаківського, 72 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер», Алкотест №0555, що підтверджується тестом №3597, результат якого 0,25 проміле.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Ткач А.Г. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25.01.2023 щодо останнього та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник Ткач А.Г. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що суд невірно надав оцінку показанням ОСОБА_1 , що на думку сторони захисту призвело до поверхневого аналізу обставин судом, який не взяв до уваги усі доводи сторони захисту, необґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Водночас зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінку твердженням ОСОБА_1 та не спростовано наступні обставини, про які ОСОБА_1 повідомляв суд: про те, що він висловлював свою незгоду із результатом тесту, що зафіксовано на відеозаписі, але працівники поліції не взяли це до уваги та не супроводили ОСОБА_1 до лікарні; про те, що поліцейські відмовляючи ОСОБА_1 пройти повторний огляд на стан сп`яніння, повернули йому водійське посвідчення та дозволили керувати автомобілем; що поліцейські стверджували, що у ОСОБА_1 "все вивітрилось", тобто фактично підтвердили факт перебування ОСОБА_1 в тверезому стані, а від так не відсторонили його від керування. 
В даному випадку, працівники поліції не довели належними, а головне допустимими доказами, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, що призвело до ухвалення необґрунтованого та невмотивованого рішення. 
Крім того, суд першої інстанції в постанові не надав належної оцінки запереченням захисника про неналежність та недопустимість доказів, а обмежився стислим переліком заперечень в постанові, оцінка детальному аналізу відеозапису судом взагалі не була надана.
Суд першої інстанції не надав оцінку зафіксованим на відеозаписі обставинам, а саме, що після застосування приладу "Драгер" поліцейський сказав ОСОБА_1 , що йому не повезло та одразу пішов до патрульного автомобіля, не спитавши чи згоден водій із результатами, після чого чуту як на вулиці ОСОБА_1 просить ще раз продути, оскільки там показало "чуть-чуть", але працівники поліції йому відмовили та сказали, що не треба було пити.
Крім того, суд не надав оцінки тій обставині, що відеозапис всупереч Інструкції № 1062 був зупинений та поновився лише через годину, після чого продовжилось оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 . При цьому, на відеозаписі не міститься увесь процес огляду на стан сп`яніння, як помилково зазначено в постанові суду першої інстанції.
Так, на відеозаписі відсутні обставини складення відносно ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння, свідки під час складення акту огляду на стан сп`яніння також були відсутні, а тому відсутність відеозапису та свідків не дає можливості пересвідчитись, що саме ОСОБА_1 підписував цей акт, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що на вимогу поліцейських Миненко Я.О. підписує лише протокол про адміністративне правопорушення, яким чином і хто саме підписав акт огляду на стан сп`яніння не є зрозумілим.
Таким чином, огляд на стан сп`яніння не був завершений, оскільки на ньому не зафіксовані обставини складення акту огляду на стан сп`яніння, не зафіксовані обставини згоди ОСОБА_1 із результатами огляду, а тим більше зафіксовано, що ОСОБА_1 просить ще раз продути в прилад Драгер, що вочевидь свідчить про його незгоду із результатами проведеного огляду, але судом цій обставині належної оцінки не було надано.
Посилання суду першої інстанції на те, що «положеннями діючого законодавства не передбачено обов`язку поліцейського запитувати чи згодна особа з результатами встановлення стану алкогольного сп`яніння» слід визнати неналежними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія із результатами огляду поліцейський повинен доставити особу для проведення огляду водія до закладу охорони здоров`я.
Таким чином, законодавством визначений обов`язок поліцейського встановити наявність згоди водія із результатом огляду на стан сп`яніня. А в даному випадку поліцейський не встановив наявність згоди водія із результатами проведеного огляду, а одразу після продувки сказав ОСОБА_1 , що йому «не повезло». Більш того, поліцейський проігнорував вимогу ОСОБА_1 пройти повторний огляд на стан сп`яніння.
Звертає увагу захисник і на те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом та взагалі повернули посвідчення водія, що свідчить про перебування ОСОБА_1 в тверезому стані та про відсутність вчинення ОСОБА_1 будь-якого правопорушення.
Зазначає, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 про те, що у випадку підтвердження факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, його транспортний засіб буде евакуйований, а сам він буде відсторонений від керування транспортними засобами. Натомість, після проведення огляду за допомогою газоаналізатора Драгер, працівники поліції зазначили, що такий результат у нього вже «виветрився», і не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а навпаки, дозволили йому рухатись далі і навіть надали йому «пароль» для здійснення безперешкодного руху у разі зупинки іншим патрулем.
Крім того, на початку відеозапису видно, як ОСОБА_1 передає працівникам поліції пластикове посвідчення водія, які у нього працівники поліції не вилучили, а в кінці відео при заповненні протоколу поліцейський свідомо, навмисно зазначає, що посвідчення водія ОСОБА_1 пред`явив в додатку «Дія», що не відповідає дійсності.
Дані обставини підтверджують те, що працівники поліції були переконані в тому, що ОСОБА_1 перебував в тверезому стані, та не затримали транспортний засіб та не вилучили посвідчення водія.
Крім того, на відеозаписі вбачається, що всупереч ст. 57 Конституції України та ч.4 ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, які серед іншого включають право користуватись правовою допомогою захисника, та не роз`яснено ст. 63 Конституції України, на відеозаписі зафіксовано як поліцейські лише вимагають від ОСОБА_1 проставити підписи в протоколі.
Між іншим, на недопустимість протоколу в якості доказу вказує невідповідність часу його складення обставинам, які зафіксовані на відеозаписі.
Зауважує захисник, що на ОСОБА_1 був складений протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, натомість на відеозаписі, а саме на 23 хв. 56 сек. працівник поліції констатує «що там вже все видихалось», тобто підтвердив факт перебування ОСОБА_1 в тверезому стані, таким чином у поліцейських були відсутні підстави для складення відносно ОСОБА_1 протоколу за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Ткача А.Г. на підтримку в повному обсязі доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, підтриманими стороною захисту в судовому засіданні на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вказані вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно  ОСОБА_1 , в повній мірі не дотримані.

Дійсно, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 377769 від 18.09.2022, в цей же день о 01 год. 02 хв., в м. Києві на вул. Данила Щербаківського,б. 72 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер», Алкотест №0555, що підтверджується тестом №3597, результат якого 0,25 проміле.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 2).

Такі ж обставини визнані доведеними судом першої інстанції.

Згідно відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейських чи вживав спиртні напої повідомляє, що вживав, але давно.
Після проходження огляду поліцейський не запитує ОСОБА_1 чи згоден останній з результатами огляду.
ОСОБА_1 просить працівників поліції пройти ще раз "Драгер".
Після, відеозйомка на портативний відео реєстратор переривається майже на годину.
Після відновлення відео фіксації працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що він тверезий та може їхати далі.
Працівник поліції повідомляє, про те, що ОСОБА_1 може їхати далі, а і якщо його зупинять на посту, то він скаже їм пароль, який працівники поліції надали, та покаже військовий квиток (а.с. 4).

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, вбачається, що відеозйомка обстановки та обставин подій правопорушень, які мали місце 18.09.2022 року, з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими безперервно до її завершення не велася.

Суд апеляційної інстанції, вважає, що не дотримання вимог закону в цій частині за відсутності інших доказів, ставить під сумнів належність вказаного доказу, як такого що підтверджує вину ОСОБА_1 , оскільки за таких обставин його неможна оцінювати на предмет його об`єктивності, зважаючи на відсутність повної інформації та наявність лише інформації обвинувального характеру.

Крім того, суд погоджується із доводами захисника, що працівники поліції не виконали в повній мірі процедуру оформлення матеріалів, адже не вилучили посвідчення водія та не відсторонили його від керування транспортним засобом, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1-4 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (стаття 265-1 КУпАП).

До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл (додаток 9) на право керування транспортним засобом строком до трьох місяців з дати вилучення посвідчення.

Враховуючи наведене, суд констатує, що оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не відбулося відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника Ткач А.Г. і встановлення обставин складання щодо ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду апеляційної інстанції неодноразово викликались працівники поліції Троцький Є.В. та Гришко І.О. які до суду апеляційної інстанції не з`явились, і своїх пояснень на підтвердження або спростування доводів захисника Ткач А.Г. в інтересах ОСОБА_1 не надали (а.с. 61-63, 81-83, 95-97).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За наведеним, апеляційна скарга захисника Ткач А.Г. в інтересах  ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Ткач А.Г. в інтересах   ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою  ОСОБА_1  визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька