Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/110/26
Провадження № 2/382/551/26

РІШЕННЯ
Іменем України

18 березня 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретаря Голованова В.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Яготинської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся з позовом до Яготинського районного суду Київської області до Яготинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог якого просив визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 82 роки, померла мати ОСОБА_4 – ОСОБА_3 (надалі – Спадкодавець). Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (в мин. АДРЕСА_2 .
Оскільки Спадкодавець склала за життя заповіт на все своє майно на ім`я своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частинах, то відповідно до ст. 1223 ЦК України останні є спадкоємцями за заповітом після її смерті. Інших спадкоємців у заповіті не призначено.
Даний заповіт посвідчено 02 вересня 2009 року ОСОБА_5 секретарем Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, за реєстровим № 43.
Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), немає.
Позивачі самостійно здійснили поховання Спадкодавця.
На початку грудня 2025 року позивачі, здійснюючи прибирання в житловому будинку Спадкодавця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , серед особистих речей останньої, випадкового було знайдено документи, зокрема оригінал заповіту, складений на імена ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про існування якого їй не було відомо.
Ні на момент складання заповіту ні на час смерті заповідачки, Позивачам не було відомо про існування вищевказаного заповіту.
За життя Спадкодавець не згадувала про наявності складеного заповіту, а тому Позивачі в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не зверталась.
Після смерті Спадкодавця від нотаріуса будь-які повідомлення щодо виклику спадкоємця за заповітом або щодо наявності заповіту не надходили.
Отже, як тільки Позивачі дізнались про існування заповіту на своє ім`я, 23 грудня 2025 року звернулись із заявами про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж., але при зверненні з`ясувалось, що строк для прийняття спадщини визначений законодавством щойно сплив: 29 листопада 2025 року.
Спадкоємці, які прийняли спадщину та могли б надати письмові згоди на подання Позивачам заяви про прийняття спадщини, відсутні.
Разом з цим, у зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я Позивач 2 з 07.10.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 3.
Під час перебування на стаціонарному лікуванні Позивач 2 переніс хірургічне втручання: «Лапароскопічна атипова резекція шлунку. ДЧП», після якого потребував післяопераційного нагляду та обмеження фізичної активності, у зв`язку з чим не мав фактичної можливості особисто звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
14.10.2025 року Позивача 2 було виписано зі стаціонару на подальше амбулаторне лікування у хірурга поліклініки за місцем проживання, в подальшому з необхідністю зняття післяопераційних швів, регулярного медичного контролю та дотримання щоденного режиму, що додатково обмежувало можливість його пересування та звернення до нотаріальних органів, у тому числі в період, коли спливав строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті Спадкодавця .
Таким чином, перебування на стаціонарному та подальшому амбулаторному лікуванні, післяопераційний стан та необхідність зняття швів були об`єктивними, поважними та незалежними від волі Позивача 2 обставинами, які унеможливили своєчасне подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.
В судове засідання позивачі не з`явилися, до початку судового засідання представник позивача скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивачів. Заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити.
Представник відповідача Яготинської міської ради в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, у вирішенні питання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідност.1269 ЦК України.
При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.
Пропуск такого строку позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 82 роки, померла мати позивачів – ОСОБА_3 . Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, і для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (в мин. АДРЕСА_2 . Оскільки Спадкодавець склала за життя заповіт на все своє майно на ім`я своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рівних частинах, то відповідно до ст. 1223 ЦК України останні є спадкоємцями за заповітом після її смерті. Інших спадкоємців у заповіті не призначено. Даний заповіт посвідчено 02 вересня 2009 року ОСОБА_5 секретарем Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області, за реєстровим № 43. Позивачі самостійно здійснили поховання Спадкодавця. 23 грудня 2025 року звернулись із заявами про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Овчаренко І.Ж., але при зверненні з`ясувалось, що строк для прийняття спадщини визначений законодавством щойно сплив: 29 листопада 2025 року. ОСОБА_2 з 07.10.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 3. Під час перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_2 переніс хірургічне втручання: «Лапароскопічна атипова резекція шлунку. ДЧП», після якого потребував післяопераційного нагляду та обмеження фізичної активності, у зв`язку з чим не мав фактичної можливості особисто звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 14.10.2025 року ОСОБА_2 було виписано зі стаціонару на подальше амбулаторне лікування у хірурга поліклініки за місцем проживання, в подальшому з необхідністю зняття післяопераційних швів, регулярного медичного контролю та дотримання щоденного режиму, що додатково обмежувало можливість його пересування та звернення до нотаріальних органів, у тому числі в період, коли спливав строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті Спадкодавця. (а.с.10-37)
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Пунктом 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції (далі - Порядок) передбачено, що При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.
Позивачка мотивує не подання заяви про прийняття спадщини вчасно, оскільки не знала про наявність заповіту на її користь, та в серпні 2025 року позивач зазначає, що, здійснюючи прибирання у приміщенні житлового будинку Спадкодавця, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , серед особистих речей останньої, випадкового було знайдено документи, зокрема оригінал заповіту, складений на імена своїх дітей, про існування якого їй не було відомо. Ні на момент складання заповіту ні на час смерті заповідачки, не було відомо про існування вищевказаного заповіту. А також мативують хворобливим станом ОСОБА_2 ..
Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України може визначити додатковий строк для її подання.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.
Враховуючи викладене, є підстави стверджувати, що від прийняття спадщини позивач свідомо не відмовлявся.
Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.
Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору.
Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст.1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Яготинської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, задоволити частково.
Визначити ОСОБА_6 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 29 березня 2026 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О. А.