ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/8906/24
провадження № 2/753/3953/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року         м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Щербак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, звернувся ОСОБА_1 , з позовом ОСОБА_2 , про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що 23.08.2019 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя сторін не склалось, їх син проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач самостійно несе витрати на утримання дитини, оскільки відповідач належним чином не утримує сина та не цікавиться його життям, позивач вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини від всіх видів її заробітку. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду.
Від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами вважає їх безпідставними та надуманими. Згідно довідки Міграційної служби ОСОБА_2 , 25.10.2022 року виїхала до Федеративної Республіки Німеччина і відтоді безперервно перебуває там разом зі своїм сином ОСОБА_3 . Наразі відповідач проживає окремо від позивача. Після переїзду до Німеччини стосунки між позивачем та відповідачем були стабільними, але з часом, коли в Україні посилили відповідальність громадян за ухилення від проходження військової служби, позивач запропонував відповідачу розлучитись і відмовитись від дитини, щоб він став єдиним опікуном малолітньої дитини, з чим відповідач не погодилась. З того часу, позивач почав чинити моральний тиск на відповідача, що виражалося в постійному тотальному контролі її дій в побуті, в особистому спілкуванні, контролював телефонні розмови відповідача з рідними та близькими. У зв`язку з цим відповідач почала наполягати на поверненні сім`ї в Україну. Однак позивач категорично відмовився та запропонував щоб відповідач сама поїхала до України поспілкувалась з рідними та друзями, бо для дитини це дуже небезпечно. Відповідач погодилась, а коли повернулась то виявила, що позивач оголосив її безвісти відсутньої. Одночасно подав заяву до поліції де вказав, що відповідач несе загрозу дитині, хоче вивезти сина на окуповану територію України до Криму. Після цих подій відповідач була змушена знайти собі інше житло, позивач не допускав її до спільного помешкання. Остаточне рішення відомством у справах молоді та Рішення Алтенського районного суду ще не ухвалено, наразі визначено час для спілкування матері з дитиною: з понеділка по п`ятницю, після завершення дитячого садка з 14:00 до 19:00 та кожні другі вихідні з п`ятниці після завершення дитячого садка з 14:00 по неділі 17:00. Наразі всі дії позивача спрямовані на визнання його батьком на утриманні якого знаходиться малолітня дитина для уникнення мобілізації та уникнення відповідальності за ухилення від проходження військової служби шляхом виїзду за кордон України. З матеріалів судової сімейної справи відносно ОСОБА_4 , вбачається, що кожен з батьків дитини хоче визначити проживання дитини в його домогосподарстві, і одночасно кожен з батьків стверджує, що таке бажання протилежної сторони викликане переслідуванням фінансових інтересів. Зазначено, що батько та матір рівноцінно спілкуються з дитиною, рівноцінно забезпечують потреби сина в побуті та розвитку. Сторони виїхали з України на початку повномасштабного вторгнення, з жовтня 2022 року вони отримали статус біженців з України в Німеччині та отримують повне грошове забезпечення на кожного. Наразі позивач та відповідач не працюють, дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні Німеччини. Зараз матеріальні виплати на дитину отримує позивач, відповідач в подальшому буде вирішувати питання розподілу грошової допомоги яка надається дитині між батьками, оскільки дитина 50% часу проводить з матір`ю і це активний період часу, коли дитина харчується, розважається, розвивається і потребує фінансових витрат. Тому питання порядку спілкування дитини з батьками та проживання дитини вирішується в тій країні де знаходиться дитина та її батьками. Оскільки дитина знаходиться на утриманні Німеччини не можна стверджувати, що дитина потребує додаткового утримання шляхом стягнення аліментів з матері, яка спілкується, піклується про дитину на рівні з батьком. З урахуванням викладеного позивач просить закрити провадження по вказаній цивільній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що відповідач не безперервно перебуває з сином з 25.10.2022 року, про що зазначає як на підставу для закриття провадження по справі. Відповідач не бере участі в матеріальному утриманні дитини з дати подачі позову до суду першої інстанції. ОСОБА_2 регулярно перетинає кордон Федеративної Республіки Німеччина. Відповідач відвідувала м. Севастополь для працевлаштування та зустрічі із родичами, разом з цим у закордонному паспорті ОСОБА_2 відсутня відмітка про повернення її до Федеративної Республіки Німеччина. При цьому, весь час син сторін ОСОБА_5 фактично перебуває разом із позивачем на повному його утриманні, про що не заперечує ОСОБА_2 . Також зазначено, що згідно документу наданого відповідачем, який було видано Алтенським районним судом, визначено графік побачень матері із дитиною, а не визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Звертаючись до суду із позовом у квітні 2024 року, позивач виходив з того, що відповідач перебуває в Україні, має дохід та не утримує сина. Отримання соціальних виплат на сина сторін не звільняє відповідача від його матеріального утримання. Таким чином, сам по собі факт перебування позивача та сина у Німеччині, та ухилення відповідачкою від матеріального утримання сина ОСОБА_6 не може свідчити про те, що між сторонами був відсутній спір щодо стягнення аліментів на час звернення позивача до суду із позовом та на час розгляду справи. Зазначено, що відповідач має дохід у тому числі і від здачі в оренду квартири. Закриття провадження по справі буде порушувати права та інтереси дитини ОСОБА_5 , який є громадянином України. ОСОБА_2 зобов`язана матеріально утримувати дитину, а не лише короткотривало зустрічатися із сином. Жодних доказів утримання дитини відповідачем з дати подачі позову, а саме з 26.04.2024 року не було надано, при цьому останньою було зазначено, що вона з 2024 року не проживає та не має змоги бачитися із сином через певні незалежні від неї обставини, про що було надано нею відповідні докази. 
Від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що позивач намагається переконати суд, що відповідач вводить суд в оману щодо свого фактичного місця перебування. Зі слів позивача, відповідач виїхала з Німеччини 04.05.2024 року до України (Севастополь) і не повернулась. Відповідач дійсно приїздила в Україну і фактично перебувала з 12.03.2024 року по 02.05.2024 року в місті Севастополь про що зазначала у відзиві на позовну заяву. Затрималась відповідач в Україні через хворобу, що підтверджується довідкою Міської лікарні №1 ім. Н.И. Пирогова відділенням екстреної невідкладної медичної допомоги у м. Севастополь від 29.03.2024 року, про це достовірно знав позивач. Наразі не зрозуміло, де зараз знаходиться сам позивач, оскільки під час слухання Дарницьким районним судом міста Києва справи № 753/8473/24 про розірвання шлюбу, судом було винесено ухвалу про витребування від органів Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України відповідачем. На виконання ухвали суду була надана відповідь Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС про те, що в період з 01.01.2022 року по 17.10.2024 року в Базі даних перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, громадянином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 - не виявлено. З викладеного можна зробити висновок, що позивач знаходиться в Україні, а малолітня дитина разом з матір`ю перебуває в Німеччині, однак позивач наполягає на стягненні аліментів з матері на свою користь в інтересах дитини. Щодо доводів позивача, що відповідач має дохід від надання в оренду майна, зазначено, що відповідачу стало відомо, що позивач без її відома надає її власне майно в оренду, а кошти за користування приміщенням перераховуються на рахунок батька позивача.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав наведених у позові та у відповіді на відзив, наполягав на задоволенні позову. В подальшому надав заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивача. 
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі з підстав наведених у відзиві та додаткових пояснення, окрема зазначила, що стороною позивача не доведено постійне перебування дитини на повному утриманні позивача.
Від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без участі відповідача та її представника 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 23.08.2019 року виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 23.08.2019 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 11.06.2022 року виданого Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки про підтвердження місця проживання, від 27.10.2022 року вбачається, що місце проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідками виданими відділом № 16 Міграційної служби Федеративної Республіки Німеччина, вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в`їхали до Федеративної Республіки Німеччина 25.10.2022 року і відтоді безперервно перебувають тут. 
З довідки виданої ОСОБА_11 районним судом вбачається, що мати забирає дитину ОСОБА_6 з понеділка по п`ятницю приблизно о 14:00 год., з дитячого садка, батько забирає ОСОБА_6 з понеділка по четвер приблизно о 19:00 год. від матері дитини. Якщо ОСОБА_12 не відвідує дитячий садок, мати має право і зобов`язана доглядати за ним у першій половині дня приблизно з 08:00 год., до 13:00 год. Батько привозить ОСОБА_6 до матері і забирає його пізніше. Мати, крім того, має право і зобов`язана підтримувати контакти з ОСОБА_13 кожні другі вихідні, починаючи з п`ятниці після завершення дитячого садка і до неділі, 17:00 год., починаючи з п`ятниці після завершення дитячого садка і до неділі, 17:00 год., починаючи з 18.10.2024 року. Мати забирає ОСОБА_6 у п`ятницю приблизно о 14:00 год, з дитячого садка, а батько забирає ОСОБА_6 у неділю о 16:00 від матері.
Згідно звіту Алтенського районного суду у сімейні справі яка стосується ОСОБА_4 , вбачається, що батьки змінили угоду про порядок побачень з дитиною з часу, коли він почав відвідувати дитячий садок з 01.08.2024 року. Дитина проводить час з матір`ю після обіду. В іншій час та на вихідних ОСОБА_12 знаходиться з батьком. Батьки дитини домовились, що батько відводить ОСОБА_6 в дитячий садок вранці, а мати забирає його після занять, і батько забирає ОСОБА_6 ввечері від матері. Якщо дитина не відвідує дитячий садок, батьки домовились, що ОСОБА_12 перебуватиме вранці з матір`ю, поки батько відвідує мовні курси. Зазначено, що таким чином, місце проживання ОСОБА_6 залишається у батька, а контакти з матір`ю відбуваються з моменту відвідування дитячого садка, з понеділка по п`ятницю протягом приблизно 5 годин щодня.
11.04.2019 року між ОСОБА_14 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , було укладено договір купівлі продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_2 , прийняла у власність 2/3 частини, а ОСОБА_15 , 1/3 часину квартири АДРЕСА_2 . 
22.02.2024 року між ОСОБА_2 , та ОСОБА_16 , було укладено договір найму житла розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
28.10.2024 року між ОСОБА_1 , та житловою компанією Вердоль ГмбХ було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_4 .
Відповідно до офіційного підтвердження реєстрація виданого Міським головою м. Вердол, вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_17 зареєстровані з 02.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно з рішенням про зміну виплат для забезпечення засобів до існування виданого ОСОБА_2 , центром зайнятості Меркішер Крайс, вбачається, що загальна щомісячна сума допомоги з березня 2025 року по травень 2025 року складає 1079,05 євро, зокрема на Мендель Ольгу 1031,45 євро, та на ОСОБА_8 47,60 євро.
З відповіді Державної прикордонної служби України від 08.10.2024 року, вбачається, що відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.01.2022 року по 17.10.2024 року в базі даних не виявлено. 
Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначено статтею 181 СК України.
З аналізу вказаної норми вбачається, що у випадку відсутності спору батьки самостійно за взаємною домовленістю між собою визначають способи (зокрема, розмір, порядок та форму) надання утримання своїм неповнолітнім дітям. Сімейне законодавство виходить із того, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, відносини між якими регулюються нормами СК, вправі врегулювати свої відносини за усною домовленістю або договором, якщо це не буде суперечити вимогам СК, інших законів та моральним засадам суспільства (ч. 1 ст. 9 СК України). При цьому, домовленість між батьками дитини про виконання ними їх обов`язку щодо утримання дитини може міститися у договорі, умови якого, у тому числі щодо розміру аліментів, строків їх присудження та виплати, не повинні порушувати права дитини, встановлені СК. 
При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, аліменти стягуються у судовому порядку, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якою проживає дитина.
З матеріалів, вбачається, що наразі місцем проживання дитини є місце проживання його батька відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується зокрема звітом Алтенського районного суду та довідками про місце проживання. При цьому мати здійснює спілкування з дитиною відповідно до встановленого графіку. 
Доводи відповідача щодо перебування дитини на матеріальному забезпеченні Федеративної Республіки Німеччина та отримання соціальних виплат не спростовують обов`язку матері утримувати дитину. Соціальні виплати є формою державної підтримки, однак не звільняють батьків від передбаченого законом обов`язку брати участь у матеріальному забезпеченні своєї дитини. 
Посилання відповідача на відсутність предмета спору є безпідставними, оскільки доказів добровільного та систематичного надання матеріальної допомоги на утримання дитини суду не надано.
З огляду на викладене, враховуючи вік дитини, відсутність доказів належного добровільного утримання з боку відповідача, принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також те, що дитина проживає разом із батьком, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст. ст. 2, 80, 81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Суддя           С.В.Кулик