Справа № 161/7037/26 
Провадження № 1-кп/161/970/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        15 квітня 2026 року   
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026030580000242 від 10.02.2026, який надійшов до суду 31.03.2026 від Луцької окружної прокуратури Волинської області, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, фізична особою підприємець, раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Наказом Департаменту патрульної поліції №2193о/с від 15.12.2025 ОСОБА_6 призначено на посаду заступника командира батальйону по управлінню патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції №579о/с від 01.08.2019 ОСОБА_7 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є працівникаами правоохоронного органу, оскільки згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції відносяться до працівників правоохоронних органів. 
Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.
Так, ОСОБА_7 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступив на чергування у складі групи реагування патрульної поліції «Цунамі 151» з 07 год. 00 хв. 10.02.2026 по 19 год. 00 хв. 10.02.2026, згідно розстановки сил та засобів роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції затвердженої 10.02.2026 начальником управління патрульної поліції у Волинській області. У свою чергу ОСОБА_6 будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступив на чергування заступником командира батальйону УПП у Волинській області ДПП згідно графіку несення служби затвердженого 30.01.2026 т.в.о. заступника начальника управління – начальника відділу чергової служби патрульної поліції у Волинській області.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10.02.2026 близько 13 год 30 хв доставили до адміністративної будівлі Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою м. Луцьк, вул. Звитяжна, 2, особу чоловічої статі задля складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Далі близько 13 год 36 хв перебуваючи у вказаній адміністративній будівлі зазначені працівники патрульної поліції помітили, як із кімнати для проведення слідчих дій Луцького РУП в сторону холу вибігла невідома особа чоловічої статі, за якою бігла особа одягнена у військовий однострій. Після того, як із холу адміністративної будівлі пролунали крики, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побігли у даному напрямку та помітили, що між вказаними особами відбувається шарпанина і вирішили припинити протиправні дії цих осіб.
З цією метою, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловили вимогу про припинення протиправних дій. Оскільки їх усна вимога виконана не була, останні прийняли рішення про застосування заходів фізичного впливу для припинення правопорушення.
В цей час, ОСОБА_5 , перебуваючи в холі адміністративної будівлі Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що за адресою: м. Луцьк, вул. Звитяжна, 2, діючи з прямим умислом, з метою перешкоджання службовій діяльності працівника поліції, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, а саме заступнику командира батальйону УПП у Волинській області ДПП капітану поліції ОСОБА_6 , який припиняв його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також те, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, оскільки останній перебував у форменому одязі зі знаками розрізнення та безпосередньо виконував свої службові обов`язки, кулаком своєї лівої руки наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар в потиличну частину голови, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з слабовираженим синцем в правій завушній ділянці голови, яке згідно висновку експерта №77 від 11.02.2026 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Окрім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, а саме інспектору УПП у Волинській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , який припиняв його протиправні дії, умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також те, що ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, оскільки останній перебував у форменому одязі зі знаками розрізнення та безпосередньо виконував свої службові обов`язки, кулаком лівої руки наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в праву частину обличчя, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої виличної ділянки, яке згідно висновку експерта №76 від 11.02.2026 за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання про те, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, заподіяв працівникам правоохоронного органу тілесні ушкодження, при виконанні ними службових повноважень. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. 
Письмовими заявами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 стверджується факт відсутності претензій до обвинуваченого, просили суд суворо не карати останнього. 
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 345 КК України.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей, офіційно працює, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває. А тому, врахувавши наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а також думки потерпілих, які просили суворо не карати обвинуваченого, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції зазначеної статті, а саме штрафу у розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст.100 ч.9 КК України суд вирішує долю речових доказів.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази: DVD-R диск – залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий