РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2026 року 	справа № 580/156/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянув у залі суду у спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом адвокатки Кравець А.Л. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

07.01.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвокатки Кравець А.Л. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі – відповідач) про:
визнання протиправною відмови в нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди в розмірі 1000000грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 на його користь;
зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду в розмірі 1000000грн. 
Стверджують, що відповідач безпідставно відмовив у виплаті вказаної допомоги за період служби на контракті в умовах воєнного стану.
Ухвалою від 12.01.2026 суд відкрив провадження у справі та вирішив здійснити розгляд вказаної справи правилами спрощеного провадження. 
28.01.2026 від відповідача (Військова частина НОМЕР_3 ) на адресу суду надійшов відзив з проханням відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що позивач не має право на спірну допомогу, оскільки призваний до воєнного стану за контрактом від 03.06.2020 на 3 роки, а антитерористична операція завершилася 24.02.2022.
11.02.2026 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, якою позивач просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Вказав, що проходить службу у відповідача з 25років, а закон не передбачає умови такого початку саме з дати запровадження воєнного стану. Просив урахувати, що збройна агресія Російської Федерації триває з 2014 року.
Оскільки сторони не заявили обґрунтованих клопотань про розгляд справи з їх викликом, відсутня доцільність допитати свідків та призначити експертизу, суд дійшов висновку спір розглянути в письмовому провадженні.
Оцінивши заявлені доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_4 позивач 07.02.2001р.н. 
03.06.2020 позивач уклав з відповідачем контракт на три роки до 03.06.2023 на проходження військової служби.
Згідно з витягами з журналів бойових дій відповідача позивач виконував бойові розпорядження:
від 24.02.2022 №2-ДСК - 24.02.2022 до 22.04.2022 у районі Луганської області н.п.Кремінна, з 22.04.2022 до 18.06.2022 в межах Донецької області н.п.Привілля, Новомиколаївка, з 19.06.2022 до 01.07.2022 н.п.Привілля, Шнурки, Новомиколаївка. ;
від 31.12.2022 №133-ДСК - з 21.01.2023 до 26.04.2023 в н.п.Чернещина в смузі відповідальності 66 ОМБР на рубежі Нововодяне Ковалівка;
від 01.01.2024 №02.10-3ДСК – до 07.01.2024, з 24.07.2024, з 27.03.2025, з 04.08.2025.
25.10.2025 відповідач видав довідку №08/6361, що позивач з 30.06.2020 і дотепер проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 у періодах: 24.02.2022-01.07.2022, 21.01.2023-26.04.2023, 07.01.2024-02.10.2024, 21.10.2024-07.12.2024, 20.12.2024-10.05.2025, 11.06.2025-31.08.2025, з 19.09.2025 і дотепер – бере безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування військової агресії Російської Федерації проти України у Донецькій і Луганській областях.
Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості, у т.ч. про розшук відсутні.
Позивач звернувся до відповідача рапортом про виплату згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 одноразову грошову винагороду у розмірі 1млн грн, оскільки станом на 11.02.2025 бере понад 6 місяців безпосередню участь у бойових діях в районах ведення активних бойових операцій.
Листом від 02.01.2026 відповідач повідомив, що, оскільки контракт позивач уклав 03.06.2020 і станом на дату прийняття вказаної постанови Уряду України перебував на військовій службі, право на вказану допомогу відсутнє.
Тому позивач звернувся в суд з позовом.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців регулюються:
Конституцією України;
законами України: від 25 березня 1992 року №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі – ЗУ №2232-XII), від 20 грудня 1991 року №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – ЗУ №2011-XII), від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон №2262-ХІІ);
постановою КМУ від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” у редакції, що діяла з 04.09.2019 до 03.11.2020.
Також 11.02.2025 Кабінет Міністрів України виніс постанову №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - постанова КМУ №153).
Відповідно до ч.2 ст.2 ЗУ №2232-XII проходження військової служби здійснюється:
громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом;
іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Згідно з частиною 2статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 1 Постанови КМУ №453 вирішено погодитися з пропозицією Міністерства оборони та Міністерства внутрішніх справ стосовно реалізації протягом двох років з дня, що настає за днем набрання чинності цією постановою, експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - експериментальний проект).
Пунктом 2 постанови КМУ від 11.02.2025 №153 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - Порядок №153).
Пунктом 3 постанови КМУ №153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3) фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Пунктом 4 постанови КМУ №153 в чинній на дату виникнення спору редакції установлено, що:
громадянам України з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони притягувалися до кримінальної відповідальності, два або більше разів притягувалися до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується;
виплата винагороди здійснюється також військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які відповідають вимогам щодо виплати винагороди, зазначеним в абзаці другому цього пункту, та:
були прийняті на військову службу за контрактом під час воєнного стану, з числа осіб, які проходили строкову військову службу;
проходили військову службу і були атестовані до присвоєння первинного офіцерського звання офіцерського складу “молодший лейтенант”;
проходили військову службу, мали спеціальні звання або класні чини та були переатестовані до присвоєння офіцерського звання.
Тобто, приписи постанови КМУ №153 встановлюють обов`язкові умови, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн гривень (диспозиція правової норми):
1) приналежність на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
2) вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою №153 (11 лютого 2025 року) - до 25 років;
3) факт прийняття або призову на військову службу, у т.ч. на умовах контракту під час воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64;
4) фактичне проходження служби на дату звернення за вказаною виплатою;
5) безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) (абз. 2 п. 4); або безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) (абз. 4 п. 4).
Згідно з п.3 Порядку №153 громадяни України, зазначені в пунктах 2 і 2-1 цього Порядку, які уклали відповідно контракт про проходження громадянами України віком від 18 до 25 років військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії України та Державній прикордонній службі України на посадах осіб рядового складу та контракт про проходження громадянами України віком від 18 до 25 років військової служби у Збройних Силах України, Національній гвардії України та Державній прикордонній службі України на посадах осіб рядового складу, пов`язаних з експлуатацією безпілотних систем (далі - контракт), відповідно до цього Порядку, приймаються та проходять військову службу, звільняються з військової служби відповідно до вимог законодавства у сфері проходження військової служби з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку.
Пункт 8 вказаного Порядку припису, що відбір громадян України, зазначених у пунктах 2 і 2-1 цього Порядку, для проходження військової служби за контрактом, надання консультативної та роз`яснювальної допомоги здійснюється центрами рекрутингу, положення про які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 564 “Про затвердження положень про центри рекрутингу” (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2981).
До відбору громадян України, зазначених у пунктах 2 і 2-1 цього Порядку, можуть залучатися рекрутингові підрозділи військових частин, що беруть участь у реалізації експериментального проекту.
То ж правове значення мають детальні відомості служби військовослужбовця, у т.ч. щодо статусу конкретних територій, на яких він безпосередньо виконував бойові завдання. 
Абзац 2 п. 4 постанови КМУ №153 містить прислівник «зокрема», який вживається у для пояснення попередньої думки. Тобто, роз`яснює, в яких саме районах ведення воєнних (бойових) дій особа має брати безпосередню участь у бойових діях.
Для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №153 від 11.02.2025, довідка №08/6361 та відомості про виконання бойових розпоряджень не є беззаперечним підтвердженням безпосередньої участі позивача на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності постановою КМУ від 11.02.2025 №153.
Докази, що населені пункти Луганської та Донецької областей, на яких позивач безпосередньо виконував бойові завдання, на дату несення ним служби є тимчасово окупованими, або вважалися територіями між позиціями сил оборони та військ держави-агресора відсутні та є територією України.
Як свідчать встановлені обставини спору, позивач станом на дату прийняття постанови КМУ №153 та до набрання нею чинності мав 25років, але прийнятий на військову службу та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить понад шість місяців, до введення воєнного стану на умовах контракту від 03.06.2020. Однак право на виплату спірної допомоги згідно з п.4 Постанови КМУ №153 в контексті приписів ч.2 ст.2 ЗУ №2232-XII мають військовослужбовці, які прийняті на умовах контракту, укладеного саме під час воєнного стану. 
За наведених фактичних обставин та правового врегулювання спірних правовідносин, порушення відповідачем заявленого права позивача не підтверджено. Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в межах заявленого предмета та підстав спору. Підстави для розподілу судових витрат, зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.ст.132-139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову адвокатки Кравець А.Л. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про:
визнання протиправною відмови в нарахуванні та виплаті одноразової грошової винагороди в розмірі 1000000грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 на його користь;
зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду в розмірі 1000000грн. 
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити сторонам.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Анжеліка БАБИЧ