ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
23.03.2026	Справа № 910/950/26	

За позовом Адвокатського об`єднання "ФУНДАТОР" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)"
про стягнення коштів у розмірі 43 980,28 грн 
Суддя О.В. Гумега
секретар судового засідання
О.Ю. Мороз
Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокатське об`єднання "ФУНДАТОР" (далі - позивач,) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)" (далі - відповідач) про стягнення 43 980,28 грн на підставі Договору № 01/01/2024/ю-1 про надання юридичних послуг від 01.01.2024, з яких: 25 500,00 грн основного боргу, 4 155,66 грн інфляційних збитків, 1 266,89 грн 3% річних, 13 057,73 грн пені.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору № 01/01/2024/ю-1 про надання юридичних послуг від 01.01.2024 щодо своєчасної оплати наданих послуг.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2026 позовну заяву Адвокатського об`єднання "ФУНДАТОР" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/950/26, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/950/26.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд
УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
01.01.2024 між Адвокатським об`єднанням "ФУНДАТОР" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)" (далі - замовник) укладено Договір № 01/01/2024/ю-1 про надання юридичних послуг (далі - Договір).
Відповідно до п. 2.1 Договору, виконавець зобов`язується надати юридичні послуги в обсязі та на умовах, визначених цим Договором та узгоджених сторонами на підставі усних та письмових заявок замовника, а замовник прийняти та оплатити їх.
Згідно п. 3.1 Договору, виконавець здійснює надання послуг відповідно до вимог, визначених цим Договором та законодавством України.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Цей Договір укладений на невизначений строк, з правом дострокового його розірвання будь-якою стороною шляхом односторонньої відмови від нього (п. 12.2 Договору).
Пунктом 12.7 Договору передбачено, що цей Договір може бути розірваним шляхом односторонньої відмови будь-якої сторони від цього Договору, оформленої у письмовому вигляді та надісланої другій стороні.
У разі розірвання цього Договору шляхом односторонньої відмови сторони від нього, цей Договір втрачає чинність на 30-й календарний день з дати відправлення сторони-ініціатора другій стороні повідомлення про односторонню відмову від цього Договору. 30-денний календарний строк, вказаний в цьому пункті Договору, починає свій перебіг з наступного дня за днем відправлення сторони-ініціатора відповідного повідомлення другій стороні про односторонню відмову від цього Договору
06.10.2025 Адвокатське об`єднання "ФУНДАТОР" надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)" Повідомлення № 06-10/1 про припинення дії Договору про надання юридичних послуг № 01/01/2024/ю-1 від 01.01.2024.
Судом встановлено, що Повідомлення № 06-10/1 про припинення дії Договору від 06.10.2025 було направлено позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)" 07.10.2025.
Так, Договір № 01/01/2024/ю-1 про надання юридичних послуг від 01.01.2024 був чинний у період з 01.01.2024 по 06.11.2025.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір № 01/01/2024/ю-1 про надання юридичних послуг від 01.01.2024 є договором надання послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 5.1 Договору, загальна ціна цього Договору дорівнює загальній ціні наданих виконавцем замовнику послуг за цим Договором.
Згідно з п. 5.2 Договору, ціна послуг, наданих виконавцем замовнику у звітному періоді визначається виконавцем в Акті наданих послуг за звітний період та сплачується замовником на підставі складеного виконавцем рахунку/рахунках.
Судом встановлено, що у Додатку №1 до Договору сторони погодили ціну юридичних послуг на місяць.
Так у пункті 2.1 Додатку №1 до Договору передбачено, що ціна юридичних послуг за місяць становить 25 500,00 грн та включає 15 годин надання виконавцем юридичних послуг. Вартість однієї години надання виконавцем юридичних послуг становить 1 700,00 грн.
Відповідно до п. 6.6 Договору, сторони погоджуються використовувати при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього кваліфікований електронний підпис (далі - КЕП). Сторони визнають будь-які документи, складені та надані іншою стороною в електронному вигляді із застосуванням КЕП, засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як письмові оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Згідно з п. 6.7 Договору, не пізніше першого робочого дня місяця, наступного за звітним періодом, виконавець у двох автентичних примірниках складає та підписує зі своєї сторони Акт наданих послуг за відповідний звітний період, а також наносить відтиск своєї печатки (за наявності). Акти наданих послуг складаються Виконавцем у паперовій формі та повинні мати обов?язкові реквізити, встановлені чинним законодавством України до первинних документів.
Разом з тим, виключно за власною ініціативою виконавця Акти наданих послуг можуть бути складені в електронній формі. Акти наданих послуг, які мають електронну форму, є електронними документами у розумінні Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" і повинні оформлятися сторонами з дотриманням вимог цього закону та всіх інших вимог, встановлених чинним законодавством України до електронних документів.
Акти наданих послуг в електронній формі (електронні документи) підписуються із застосуванням електронних цифрових підписів уповноважених представників сторін. Акт надання послуг, який має електронну форму та підписаний із застосуванням електронних цифрових підписів уповноважених представників сторін вважається прийнятим та підписаним сторонами.
Якщо Акт наданих послуг оформлений Виконавцем в електронній формі замовник зобов`язується підписати такий акт за допомогою електронно-цифрового підпису та направити його виконавцю з дотриманням строків, погоджених сторонами у абз. 3 цього пункту, якщо інше не встановлено Договором.
Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору позивач надав відповідачу обумовлені сторонами послуги на загальну суму 222 700,05 грн, що підтверджується: Актом надання послуг № 2 від 31.01.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 7 від 28.02.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 8 від 31.03.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 20 від 30.04.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 21 від 31.05.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 24 від 30.06.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 29 від 31.07.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 33 від 31.08.2025 на суму 25 500,00 грн; Актом надання послуг № 36 від 22.09.2025 на суму 18 700,05 грн.
Судом встановлено, що Акти надання послуг підписані уповноваженими представниками сторін за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП) із застосуванням програмного забезпечення "Вчасно".
Враховуючи положення п. 6.6 - 6.7 Договору, вказані Акти надання послуг вважаються підписаними сторонами.
Частиною 2 пункту 5.2 Договору визначено, що якщо сторони письмово не домовились про інше, оплата заявником наданих йому виконавцем послуг здійснюється замовником до 10 числа місяця, наступного за звітним періодом. шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця коштів, розмір яких визначений виконавцем в Акті наданих послуг та складеному виконавцем рахунку/рахунках.
Судом встановлено, що відповідач частково сплатив вартість наданих позивачем послуг за Договором, у розмірі 197 200,05 грн, що підтверджується Фільтрованою випискою за період з 01.01.2025 по 28.11.2025. Оплата відповідачем наданих позивачем послуг здійснювалась із простроченням встановлених сторонами строків оплати.
Відтак заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги становить 25 500,00 грн.
06.10.2025 позивач разом з Повідомленням № 06-10/1 про припинення дії Договору про надання юридичних послуг № 01/01/2024/ю-1 від 01.01.2024 надіслав відповідачу Вимогу № 06-10/2 про виконання зобов`язання, шляхом оплати заборгованості за Договором про надання юридичних послуг № 01/01/2024/ю-1 від 01.01.2024. У вказаній Вимозі позивач просив відповідача не пізніше 7 днів, з дня отримання вимоги оплатити заборгованість.
27.10.2025 позивачем було вдруге надіслано відповідачу Вимогу № 27-10/2 про виконання зобов`язання, шляхом оплати заборгованості за Договором про надання юридичних послуг № 01/01/2024/ю-1 від 01.01.2024.
Відповідач відповіді не надав та заборгованість в повному обсязі не сплатив.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач не надав заперечень та (або) пояснень щодо вищезазначених обставини та не надав доказів оплати заборгованості або контррозрахунок заявленої позивачем суми.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимога Адвокатського об`єднання "ФУНДАТОР" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)" 25 500,00 грн основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 13 057,73 грн пені, 1 266,89 грн 3% річних та 4 155,66 грн інфляційних втрат.
Відповідно до 10.1 Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 13 057,73 грн суд зазначає наступне.
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.
У відповідності до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Згідно з п. 10.4 Договору, за прострочення оплати послуг, що надаються за цим Договором, замовник сплачує виконавцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наданого позивачем розрахунку пені, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення пені у розмірі 13 057,73 грн є арифметично правильною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 266,89 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 155,66 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений Договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 3% річних у розмірі 1 266,89 грн є арифметично правильною та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат у розмірі 4 155,66 грн, судом встановлено, що обґрунтованим є стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3 710,45 грн. В іншій частині вимог про стягнення інфляційних втрат (445,21 грн) належить відмовити, оскільки при здійсненні відповідного розрахунку позивачем допущеного арифметичну помилку.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається з суми судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 3 328,00 грн.
Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
У випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).
Враховуючи наведене вище, судовий збір в сумі 3 328,00 грн покладається на відповідача.
Керуючись ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 81, 86, 165, 123, 124, 129, 165, 236-238, 241, 327 ГПК України, суд 
В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДРУШ (ДР)" (Україна, 03110, місто Київ, вул. Солом`янська, будинок 3, офіс 24, 25; ідентифікаційний код: 45356970) на користь Адвокатського об`єднання "ФУНДАТОР" (Україна, 04070, місто Київ, вул.Сковороди Григорія, будинок 21/16, блок В, офіс 2; ідентифікаційний код: 44449608) 25 500,00 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) основного боргу, 13 057,73 грн (тринадцять тисяч п`ятдесят сім гривень 73 коп.) пені, 1 266,89 грн (одну тисячу двісті шістдесят шість гривень 89 коп.) 3% річних, 3 710,45 грн (три тисячі сімсот десять гривень 45 коп.) інфляційних витрат та 3 328,00 грн (тири тисячі триста двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 23.03.2026.

Суддя Оксана ГУМЕГА