П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/11421/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С. 
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М. 
22 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Моніча Б.С. 
секретар судового засідання: Гонтарука В. М.,
за участю:
представника позивача:Мінченка Ярослава Васильовича 
представника відповідача:Грень Наталії Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дживальдіс" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Дживальдіс" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
05 березня 2026 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечувала, просила суд відмовити в їх задоволенні.
Під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку про перехід до стадії ухвалення судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі наказів від 25.03.2025 №1379-П, від 29.04.2025 №1886-П проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного підприємства “Дживальдіс” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2024, валютного законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2024, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2024, іншого законодавства за період з 01.07.2018 по 31.12.2024.
За результатами перевірки складений акт від 26.05.2025 №9638/22-01-07-08/37971230, яким встановлено:
- заниження задекларованих показників у рядку 2240 “Інші доходи” звіту про фінансові результати (форма №2) всього в сумі 22 930 764 грн., у тому числі: за три квартали 2018 року в сумі 1 940 048 грн, за 2018 рік в сумі 5 575 733 грн, за І квартал 2019 року в сумі 4 774 613 грн, за півріччя 2019 року в сумі 10402 020 грн, за три квартали 2019 року в сумі 13 584 240 грн, за 2019 рік в сумі 15 978 458 грн, за І квартал 2020 року в сумі 1 376 573 грн, за півріччя 2020 року в сумі 1 376 573 грн, за три квартали 2020 року в сумі 1 376 573 грн, за 2020 рік в сумі 1 376 573 грн, в результаті невідображення у їх складі доходу від безоплатно одержаного активу (молока) від ТОВ “Сучасне спеціалізоване обладнання та технології” (далі по тексту також ТОВ “ССОТ”);
- заниження різниць у рядку 3.1.3 додатку “РІ” до податкової декларації з податку на прибуток, всього в сумі 3 875 088 грн., у тому числі за 2024 в сумі 3 875 088 грн. в результаті невідображення в їх складі різниць, які збільшують фінансовий результат до оподаткування по господарських операціях з S.R.L. ADVALS MILK (Республіка Молдова) (вказана різниця визначена п.п. 140.5.1 п. 140.5 ст. 140 розділу ІІІ Податкового кодексу України);
- заниження різниць у рядку 3.1.7 додатку “РІ” до податкової декларації з податку на прибуток, всього в сумі 2 760 601 грн. у в тому числі за 2022 в сумі 2 161 778 грн., за 2023 в сумі 598 823 грн. в результаті невідображення в їх складі різниць, які збільшують фінансовий результат до оподаткування по господарських операціях з нерезидентами АО "Інкомлак" (Республіка Молдова) та S.L.R. ADVALS MILK (Республіка Молдова) (вказана різниця визначена п. п. 140.5.51 п. 140.5 ст.140 розділу ІІІ Податкового кодексу України);
- завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 4 586 157 грн., у т.ч. за липень 2018 в сумі 206 003 грн, за серпень 2018 в сумі 182 007 грн, листопад 2018 378 558 грн, грудень 2018 в сумі 348 579 грн, січень 2019 в сумі 362 712 грн, березень 2019 в сумі 592 211 грн, квітень 2019 в сумі 632 201 грн, травень 2019 в сумі 217 863 грн, червень 2019 в сумі 275 418 грн, липень 2019 в сумі 249 041 грн, серпень 2019 в сумі 211 058 грн, вересень 2019 в сумі 176 346 грн, жовтень 2019 в сумі 196 466 грн, листопад 2019 в сумі 149 027 грн, грудень 2019 в сумі 133 352 грн, лютий 2020 в сумі 133 226 грн, березень 2020 в сумі 142 089 грн в результаті неправомірного віднесення до його складу сум ПДВ по операціях з придбання ТМЦ (молока), документально оформлених від ТОВ “Сучасне спеціалізоване обладнання та технології”, що фактично не здійснювались в межах господарської діяльності суб`єктів господарювання та реальний характер яких документально не підтверджений.
На підставі висновків акту Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняті оскаржувані податкове повідомлення - рішення від 13.06.2025 №13049/2201-0708 форми “Р” про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 6 411 342 грн., з яких 5 321 961 грн. за податковим зобов`язанням та 1 089 381 грн. за штрафними санкціями, та податкове повідомлення - рішення від 13.06.2025 №13050/2201-0708 форми “Р” про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 5093998,85 грн., з яких 4110055 грн. за податковим зобов`язанням та 983943,85 грн. за штрафними санкціями.
Вважаючи податкові - рішення протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.
Даючи оцінку доводам апелянта в частині протиправності винесення ППР №13049/2201-0708 від 13.06.2025 року, в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 6 411 342 грн., які виникли по взаємовідносинах з ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів встановлено, що 15.05.2015 року, між ПП «ДЖИВАЛЬДІС» (Замовник) та ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» (Постачальник) (надалі ТОВ «ССОТ»), було укладено договір купівлі-продажу. 
Згідно п.1.1. Договору: «ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується поставили ЗАМОВНИКУ продукцію у кількості та номенклатурі, що визначаються у видаткових накладних, а ЗАМОВНИК зобов`язатися прийняти та оплатити продукцію на умовах, визначених Даним Договором». 
Згідно п.1.2. Договору: «Вартість продукції, яка поставляється по Даному Договору, Сторони встановлюють при підписанні погоджених видаткових накладних із врахуванням обсягів продукції». 
Згідно п.3.1. Договору: «ПОСТАЧАЛЬНИК постачає продукцію ЗАМОВНИКУ згідно з видатковими накладними на продукцію». 
Згідно п.3.3. Договору: «Датою постачання вважається дата отримання ЗАМОВНИКОМ продукції згідно з відповідними накладними». 
Згідно п.3.4. Договору: «Перехід права власності на продукцію відбувається в момент підписання накладних Сторонами у встановленому порядку». 
Згідно п.4.1. Договору: «Загальна ціна Договору складається з сумарної вартості усіх видаткових накладних, що оформляються Сторонами під час дії цього Договору». 
Згідно п.4.2. Договору: «Кількість та ціна на товар на окрему партію товару вказуються у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію, та завіряються уповноваженими представниками Сторін». 
Щодо постачання товару на загальну суму 27 516 915 грн. з ПДВ.
В період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року, ТОВ «ССОТ», було здійснено поставку товару на загальну суму 6 690 879,00 грн., що підтверджується: Видатковими накладними № РН-0000026 від 31.07.2018 року, на загальну суму 1 236 015,00 грн. з ПДВ; № РН-0000019 від 30.08.2018 року, на загальну суму 1 092 042,00 грн. з ПДВ; № РН-0003001 від 30.11.2018 року, на загальну суму 2 271 348,00 грн. з ПДВ; № РН-0000089 від 28.12.2018 року, на загальну суму 2 091 474,00 грн. з ПДВ. 
В період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, ТОВ «ССОТ», було здійснено поставку товару на загальну суму 19 174 149,00 грн., що підтверджується: Видатковими накладними №РН-0000004 від 31.01.2019 року, на загальну суму 2 176 272,00 грн. з ПДВ; №РН-000025 від 29.03.2019 року, на загальну суму 3 553 263,00 грн. з ПДВ; №РН-000032 від 30.04.2019 року, на загальну суму 3 793 203,00 грн. з ПДВ; №РН-000007 від 31.05.2019 року, на загальну суму 1 307 178,00 грн. з ПДВ; №РН-0000008 від 28.06.2019 року, на загальну суму 1 652 508,00 грн. з ПДВ; №РН-0000009 від 31.07.2019 року, на загальну суму 1 494 243,00 грн. з ПДВ; №РН-0000012 від 31.08.2019 року, на загальну суму 1 266 345,00 грн. з ПДВ; №РН-00901 від 30.09.2019 року, на загальну суму 1 058 076,00 грн. з ПДВ; №РН-0000066 від 31.10.2019 року, на загальну суму 1 178 793,00 грн. з ПДВ; №РН-000077 від 29.11.2019 року, на загальну суму 894 159,00 грн. з ПДВ; №РН-0000080 від 28.12.2019 року, на загальну суму 800 109,00 грн. з ПДВ. 
В період з 01.01.2020 року по 28.02.2020 року, ТОВ «ССОТ», було здійснено поставку товару на загальну суму 1 651 887,00 грн., що підтверджується: Видатковими накладними №РН-215889 від 31.01.2020 року, на загальну суму 799 353,00 грн. з ПДВ., №РН-030347 від 28.02.2020 року, на загальну суму 852 534,00 грн. з ПДВ. 
В період з 01.07.2018 року по 28.02.2020 року, на виконання вимог п. 201 ПК України ТОВ «ССОТ» було зареєстровано податкові накладні, на загальну суму 27 516 915 грн., в тому числі 4 586 152,50 ПДВ, а саме: (№47 від 30.07.2018 року, на загальну суму 1 236 015,00 грн., в тому числі ПДВ 206 002,50 грн.; №50 від 31.08.2018 року, на загальну суму 1 092 042,00 грн., в тому числі ПДВ 182 007,00 грн.; №76 від 30.11.2018 року, на загальну суму 2 271 348,00 грн., в тому числі ПДВ 378 558 грн.; №89 від 28.12.2018 року, на загальну суму 2 091 474,00 грн., в тому числі ПДВ 348 579,00 грн.; №25 від 29.03.2019 року, на загальну суму 3 553 263,00 грн., в тому числі ПДВ 592 210,50 грн.; №32 від 30.04.2019 року, на загальну суму 3 793 203,00 грн., в тому числі ПДВ 632 200,50 грн.; №40 від 31.05.2019 року, на загальну суму 1 307 178,00 грн., в тому числі ПДВ 217 863,00 грн.; №44 від 28.06.2019 року, на загальну суму 1 652 508,00 грн., в тому числі ПДВ 275 418,00 грн.; №46 від 31.07.2019 року, на загальну суму 1 494 243,00 грн., в тому числі ПДВ 249 040,50 грн.; №53 від 31.08.2019 року, на загальну суму 1 266 345,00 грн., в тому числі ПДВ 211 057,50 грн.; №59 від 30.09.2019 року, на загальну суму 1 058 076,00 грн., в тому числі ПДВ 176 346,00 грн.; №66 від 31.10.2019 року, на загальну суму 1 178 793,00 грн., в тому числі ПДВ 196 465,50 грн.; №77 від 29.11.2019 року, на загальну суму 894 159,00 грн., в тому числі ПДВ 149 026,50 грн.; №80 від 28.12.2019 року, на загальну суму 800 109,00 грн., в тому числі ПДВ 133 351,50 грн.; №3 від 31.01.2020 року, на загальну суму 799 353,00 грн., в тому числі ПДВ 133 225,50 грн.; №4 від 31.01.2019 року, на загальну суму 2 176 272,00 грн., в тому числі ПДВ 362 712,00 грн.; №13 від 28.02.2020 року, на загальну суму 852 534,00 грн., в тому числі ПДВ 142 089,00 грн.)
На підтвердження придбання товару до перевірки було надано Відомості закупленого молока, в яких вказані сторони, об`єм закуповуваного молока, ціна за одиницю, вартість у місячному виразі, а саме: за липень 2018 року було реалізовано 137 335 літри; за серпень 2018 року було реалізовано 121 338 літри; за листопад 2018 року було реалізовано 252 372 літри; за грудень 2018 року було реалізовано 232 386 літри; за січень 2019 року було реалізовано 241 808 літри; за березень 2019 року було реалізовано 394 807 літри; за квітень 2019 року було реалізовано 421 467 літри; за травень 2019 року було реалізовано 145 242 літри; за червень 2019 року було реалізовано 183 612 літри; за липень 2019 року було реалізовано 166 027 літри; за серпень 2019 року було реалізовано 140 705 літри; за вересень 2019 року було реалізовано 117 564 літри; за жовтень 2019 року було реалізовано 130 977 літри; за листопад 2019 року було реалізовано 99 351 літри; за грудень 2019 року було реалізовано 88 901 літри; за січень 2020 року було реалізовано 88 817 літри; за лютий 2020 року було реалізовано 94 726 літри.
Зі змісту акту перевірки №9638/22-01-07-08/37971230 від 26.05.2025 року вбачається, що ПП «Дживальдіс» для підтвердження транспортування надано документи «Реєстр товарно-транспортних накладних». В акті встановлений перелік транспортних засобів та водіїв, які здійснювали перевезення. ТОВ «ССОТ» надало відповідь на адвокатський запит №20-06/2/25 від 20.06.2025 року, підтвердивши факт працевлаштування водіїв звітами за формою №Д4. 
Колегія суддів звертає увагу на судову практику викладену в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі К/9901/6704/18. Так Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність або недоліки в окремих документах не є підставою для висновку про відсутність операцій, якщо інші дані підтверджують зміни в активах. Транспортні документи (ТТН) є обов`язковими лише для договорів перевезення, а не для купівлі-продажу. 
Таким чином, висновки акту перевірки про відсутність виплат водіям є безпідставними, оскільки звіти Д4 підтверджують факт їх працевлаштування та виплати зарплати. 
Даючи оцінку твердженням податкового органу щодо кримінальних проваджень, то суд апеляційної інстанції вказує на слідуюче.
З матеріалів справи встановлено, що кримінальне провадження №32015100000000231 було закрите 31.03.2016 року у зв`язку з відсутністю складу злочину. Досудове розслідування підтвердило реальність руху активів та механізм розрахунків з населенням за сировину. 
ПП «Дживальдіс» здійснило часткову оплату у сумі 4 316 900 грн. 
Також було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог згідно ст. 601 ЦК України на суму 40 800 000 грн. Станом на 31.12.2024 року заборгованість складала 3 592 532,69 грн. 
Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що у видаткових накладних відсутні окремі реквізити, обов`язкові до заповнення, зокрема не зазначається місце їх складання, не вказані посади та прізвища осіб, які фактично отримали товар за цими видатковими накладними.
Однак, колегія суддів вважає такі висновки не повністю обгрунтованими, з огляду на наступне.
03.11.2016 року в абз. 3 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі – ЗУ «Про бухоблік №996-XIV») було внесено зміни згідно із Законом №1724-VIII, якими пункт «Місце складання» був виключений і зараз є лише додатковим реквізитом, який підприємство може вносити за власним бажанням. 
Аналогічно 26.05.2017 року в абз. 1 п. 2.4 глави 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» (надалі – Положення №88) було внесено зміни згідно з Наказом Міністерства фінансів №427 від 11.04.2017 року, якими пункт «Місце складання» також був виключений. 
Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухоблік №996-XIV» (в редакції від 01.07.2018 року): «Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо». 
Таким чином, суд першої інстанції застосував норму права (абз. 3 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухоблік», абз. 1 п. 2.4 глави 2 Положення №88) в редакції, що втратила чинність до моменту виникнення спірних правовідносин.
Також, колегія суддів не погоджується із твердженнями суду першої інстанції, що у Відомостях прийому-передачі молока також не зазначається місце складання документів та прізвища і посади осіб, які здійснювали приймання-передачу товарно-матеріальних цінностей, враховуючи наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до матеріалів справи було надано пакет документів, а саме відомості прийому передачі молока.
В розумінні ЗУ «Про бухоблік №996-XIV» та Положення №88, «Відомості прийому-передачі» не є первинним документом.
Згідно матеріалів справи, ПП «Дживальдіс» використовує «Відомості прийому-передачі» як додатковий документ, який деталізує зведену облікову інформацію для внутрішнього переміщення сировини у переробку. 
Як уже зазначалося вище, на момент виникнення спірних правовідносин такий реквізит як «Місце складання» втратив чинність як обов`язковий. 
Зі змісту «Відомостей прийому-передачі» вбачається, що даний документ затверджений сторонами та містить наступну інформацію: «Затверджую: Директор ТОВ «ССОТ» В.О. Ружановський, підпис» та «Затверджую: В.о. Директора ПП «Дживальдіс» В.А. Фурман, підпис». 
Таким чином, у додатковому документі «Відомості прийому-передачі молока» наявні усі реквізити (посада, контрагент, ПІБ, підпис), які дозволяють ідентифікувати осіб, що брали участь у здійсненні операції. 
За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність обов`язкових реквізитів не узгоджується з фактичними обставинами справи та ґрунтується на нормах права, що втратили чинність. 
Суд першої інстанції вказує на відсутність обов`язкового реквізиту у доказі, проте такий реквізит наявний у спірному документі, що вказує на неузгодженість висновків суду з фактичними обставинами справи.
Даючи оцінку доводам відповідача з висновками якого погодився суд першої інстанції, що ТТН не є належними доказами транспортування продукції, адже у них відсутня назва вантажовідправника, підписи уповноваженої особи, яка відправила товар, печатка підприємства, назва вантажоодержувача, підписи уповноваженої особи, яка прийняла товар, печатка підприємства, обсяги товару та інші суттєві відомості про господарські операції, колегія суддів зазначає наступне
Згідно з правовими висновками, які викладені у постановах Верховного Суду (від 25 лютого 2021 року у справі № 803/1684/17, від 21 січня 2021 року у справі № 813/2204/17, від 24 травня 2019 року у справі № 826/7423/16, від 6 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 11 вересня 2018 року у справі № 804/4787/16), транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. 
Зважаючи на те, що ТТН – документ, який складався Постачальником сировини, його окремі недоліки знаходилися поза волею позивача. Крім того, в матеріалах наявні реєстри товарно-транспортних накладних як зведеного облікового бухгалтерського регістру, в якому наявна інформація про дату, місце збору (приймання), автомобіль, водія та кількість молока, які безпосередньо підтверджують факт перевезення сировини на користь ПП «Дживальдіс». 
Таким чином, суд першої інстанції прийняв рішення без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.
Щодо неподання ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» повідомлення за формою №20-ОПП, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.
Як вбачається зі змісту акта перевірки, відповідачами факт залучення контрагентами позивача стороннього трудового ресурсу та основних засобів не досліджувався. 
Сам факт незвітування контрагентом платника податків про наявні ресурси та засоби не впливає на право власника податків на формування податкового кредиту, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) платника податку від інших осіб. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 320/6326/19. 
Зі змісту Акту перевірки №9638/22-01-07-08/37971230 від 26.05.2025 року вбачається (п. 2.8. ст. 4), що в ході перевірки запити на проведення зустрічних звірок контрагентів щодо підтвердження відомостей не направлялись. 
Стверджуючи про порушення податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки задля з`ясування реальності відносин. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 640/416/22. 
Як вбачається з додатку №4 до акта перевірки, інформація з баз ДПС по контрагенту ТОВ «ССОТ» (ЄДРПОУ 36691706) взагалі не досліджувалась. 
Щодо трудових відносин з водіями ТОВ «ССОТ», колегія суддів вважає за необхідне зазначити слідуюче.
З матеріалів справи встановлено. що на спростування висновків акта перевірки про відсутність виплат водіям, позивачем було надано Звіти про суми нарахованої заробітної плати (Форма № Д4) за липень 2018 року – лютий 2020 року. Ці звіти підтверджують трудові відносини ТОВ «ССОТ» з водіями, зокрема: ОСОБА_1 (позиції у звітах за 09.2018, 10.2018, 02.2019); ОСОБА_2 (позиції у звітах за 09.2018, 10.2018, 02.2019); ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (у всіх 18 звітних періодах); ОСОБА_5 (позиції у звітах за 09.2018, 10.2018, 02.2019); ОСОБА_6 (у 19 звітних періодах); ОСОБА_7 (у 15 звітних періодах); ОСОБА_8 (позиції у звітах за 01, 03, 04, 05, 06, 07 місяці 2019 року). 
Проте, суд першої інстанції вказані розрахунки не досліджував, внаслідок чого не було з`ясовано змісту наданих доказів позивачем .
Щодо податкових розрахунків за формою 1ДФ (ознаки доходу «179» та «102»), судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до наказу МФУ від 15.12.2020 № 773, податкові агенти повинні відображати доходи, отримані від продажу фізичними особами власної продукції тваринництва (молока), у податковому розрахунку за ф. 4 ДФ під ознакою доходу «179». 
Згідно з п.п. 165.1.24 п. 165.1 ст. 165 ПК України, доходи від продажу власної продукції тваринництва не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної плати: 
У 2018 році: 186 150,00 грн; 
У 2019 році: 208 650,00 грн; 
У 2020 році: 236 150,00 грн. 
Оскільки контрагент позивача закуповував молоко у селян на суми, що не перевищували вказані ліміти, такі доходи не оподатковуються, а податковий агент не зобов`язаний нараховувати податки. 
Крім того, матеріали справи містять розрахунки, які підтверджують реальні виплати фізичним особам за цивільно-правовими договорами (ознака доходу «102»): 3 кв. 2018 р.: 29 осіб (15 — «101», 8 — «102», 6 — «157»); 4 кв. 2018 р.: 72 особи (16 — «101», 49 — «102», 7 — «157»); 1 кв. 2019 р.: 72 особи (21 — «101», 44 — «102», 7 — «157»); 2 кв. 2019 р.: 69 осіб (14 — «101», 49 — «102», 6 — «157»); 3-4 кв. 2019 р.: по 52 особи (14 — «101», 33 — «102», 2 — «157»); 1 кв. 2020 р.: 51 особа (14 — «101», 32 — «102», 2 — «157»). 
Це є доказом, що свідчить про нарахування та виплату доходу фізичним особам. 
Судом зазначається, що будь-яка ймовірна помилковість у виборі коду ознаки доходу контрагентом у відносинах із третіми особами не може впливати на податковий кредит позивача. 
Верховний Суд неодноразово наголошував (постанови від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, від 27.06.2024 у справі № 620/2591/19), що правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання не є підставою для висновку про нереальність операцій позивача. 
При винесенні рішення суд першої інстанції не застосував п.п. 165.1.24 ст. 165 ПК України, яка підлягала застосуванню, що призвело до вказаних висновків суду. 
Щодо витягів з Реєстру прав на нерухоме майно по ТОВ «ССОТ».
Так, відповідачем до матеріалів справи було надано інформаційну довідку з Реєстру прав на нерухоме майно № 426570479 від 13.05.2025 року. 
Зі змісту вказаної довідки вбачається, що вона містить актуальну інформацію про речові права ТОВ «ССОТ» станом на дату її формування (травень 2025 року). 
Проте спірні правовідносини між Позивачем та ТОВ «ССОТ» виникли в період з липня 2018 року по лютий 2020 року. 
Таким чином, мотивуючи своє рішення в цій частині, суд першої інстанції використав інформацію актуальну на день проведення перевірки, а не на момент виникнення спірних правовідносин. 
Щодо встановлених порушень, передбачених пп. 140.5.1 п. 140.5 ст. 140 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з абз. 4 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України: «Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу». 
За таких обставин, абзацом 4 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України не передбачено можливість проведення перевірки вимог підпункту 140.5.1 пункту 140.5 статті 140 ПК України під час планової документальної виїзної перевірки, оскільки перевірка з таких питань проводиться виключно в порядку та на підставах, передбачених пунктом 39.5 статті 39 ПК України. 
Таким чином, під час здійснення перевірки з питань, передбачених пп. 140.5.1 ПК України, відповідач порушив встановлений законом спосіб реалізації владних повноважень, а суд першої інстанції не застосував норму права (абз. 4 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України), яка підлягала застосуванню у спірних правовідносинах.
Даючи оцінку висновкам суду першої інстанції стосовно того, що питання дотримання платником принципу «витягнутої руки» не було предметом перевірки, колегія суддів зазначає слідуюче.
Як встановлено зі змісту акту перевірки від 26.05.2025 року сам відповідач зазначає термін про «принцип витягнутої руки». 
Зі змісту оскаржуваного ППР №13049/2201-0708 від 13.06.2025 року вбачається: «Заниження показника, що відображається у рядку 3.1.3 додатка РІ «Різниці» всього у сумі 3 875 088 грн, в тому числі за 2024 рік в сумі 3 875 088 грн, в результаті непроведення коригування (збільшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку на різниці, які виникають на суму перевищення ціни, визначеної за принципом «витягнутої руки», над договірною (контрактною) вартістю». 
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що вказаний принцип не досліджувався, є безпідставними.
Щодо застосування пп. 140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 ПК України, суд зазначає наступне.
Зі змісту акту перевірки від 26.05.2025 року вбачається: «Перевіркою встановлено, що ПП «Дживальдіс» у 2022 та 2023 роках здійснювало реалізацію молочної продукції на користь нерезидентів, які зареєстровані у державі (на території), включеній до переліку держав, затвердженого КМУ відповідно до пп. 39.2.1.2 ПК України, а саме: за період квітень – липень 2022 року згідно з контрактом №04/03/22/45 з АО "Инкомлак" (Республіка Молдова) на суму 7 205 928,21 грн; за період січень – грудень 2023 року згідно з контрактом №03/10/2022/75 з S.L.R. ADV ALS MILK (Республіка Молдова) на суму 1 996 076,44 грн». 
В абзаці 4 п.п. 140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 ПК України зазначено, що вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури ст. 39 Кодексу, але без подання звіту. 
Згідно з п.п. 39.2.1.7 ПК України, господарські операції визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови: Річний дохід платника податків від будь-якої діяльності перевищує 150 мільйонів гривень; Обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом перевищує 10 мільйонів гривень за звітний рік. 
Отже, за результатами перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області було встановлено, що вартість здійснених експортних операцій ПП «Дживальдіс» за 2022 та 2023 роки з кожним контрагентом окремо не перевищує 10 млн грн. 
Це означає, що експортні операції позивача не були контрольованими. 
За таких обставин, при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не застосував норму права пп. 140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 ПК України, яка підлягала застосуванню у спірних правовідносинах.
Колегія суддів зазначає, що позивачем було надано відповідачу: договори купівлі продажу, податкові та видаткові накладні, відомості прийому - передачі, товаро - транспортні накладні щодо закупівлі молока.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку господарські операції належним чином задокументовані в обліку обох підприємств. При цьому податковий орган не проводив зустрічних звірок, що порушує процедуру перевірки.
У зв`язку з чим, судова колегія вважає, що ППР №13049/2201-0708 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо розміру штрафних санкцій з ПДВ, судова колегія вважає за необхідне вказати на слідуюче.
За результатами проведеної перевірки було винесено ППР №13050/2201-0708 від 13.06.2025 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 5 093 994 грн, в тому числі 4 110 050 грн за основним платежем та 983 944 грн за штрафними санкціями. 
ПП «Дживальдіс» було збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 4 876 623 грн, у тому числі за періоди: липень 2018 року: 206 003 грн; листопад 2018 року: 378 558 грн; грудень 2018 року: 348 579 грн; січень 2019 року: 362 712 грн; березень 2019 року: 592 211 грн; квітень 2019 року: 664 265 грн; травень 2019 року: 217 863 грн; червень 2019 року: 275 418 грн; липень 2019 року: 249 041 грн; серпень 2019 року: 211 058 грн; вересень 2019 року: 176 346 грн; жовтень 2019 року: 196 466 грн; листопад 2019 року: 149 027 грн; грудень 2019 року: 133 352 грн; лютий 2020 року: 133 226 грн; березень 2020 року: 142 089 грн; серпень 2020 року: 182 007 грн. 
Судом встановлено, що 15.05.2015 року між ПП «Дживальдіс» (Замовник) та ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» (Постачальник) було укладено договір купівлі-продажу. 
У період з 01.07.2018 року по 28.02.2020 року на виконання вимог п. 201 ПК України ТОВ «ССОТ» було зареєстровано податкові накладні на загальну суму 27 516 915 грн, у тому числі ПДВ — 4 586 152,50 грн, а саме: №47 від 30.07.2018 та №50 від 31.08.2018 (на суму 1 092 042,00 грн); №76 від 30.11.2018 (на суму 2 271 348,00 грн); №89 від 28.12.2018 (на суму 2 091 474,00 грн); №25 від 29.03.2019 (на суму 3 553 263,00 грн); №32 від 30.04.2019 (на суму 3 793 203,00 грн); №40 від 31.05.2019 (на суму 1 307 178,00 грн); №44 від 28.06.2019 (на суму 1 652 508,00 грн); №46 від 31.07.2019 (на суму 1 494 243,00 грн); №53 від 31.08.2019 (на суму 1 266 345,00 грн); №59 від 30.09.2019 (на суму 1 058 076,00 грн); №66 від 31.10.2019 (на суму 1 178 793,00 грн); №77 від 29.11.2019 (на суму 894 159,00 грн); №80 від 28.12.2019 (на суму 800 109,00 грн); №3 від 31.01.2020 (на суму 799 353,00 грн); №4 від 31.01.2019 (на суму 2 176 272,00 грн); №13 від 28.02.2020 (на суму 852 534,00 грн).
На підтвердження придбання товару до перевірки було надано відомості закупленого молока, в яких вказані сторони, об`єм закуповуваного молока, ціна за одиницю та вартість у місячному виразі. 
Обсяги реалізованого молока за періодами: липень 2018 року: 137 335 л; серпень 2018 року: 121 338 л; листопад 2018 року: 252 372 л; грудень 2018 року: 232 386 л; січень 2019 року: 241 808 л; березень 2019 року: 394 807 л; квітень 2019 року: 421 467 л; травень 2019 року: 145 242 л; червень 2019 року: 183 612 л; липень 2019 року: 166 027 л; серпень 2019 року: 140 705 л; вересень 2019 року: 117 564 л; жовтень 2019 року: 130 977 л; листопад 2019 року: 99 351 л; грудень 2019 року: 88 901 л; січень 2020 року: 88 817 л; лютий 2020 року: 94 726 л. 
Транспортування товару: Доставку здійснено водіями: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 Транспортні засоби: Використовувалися автомобілі марки ГАЗ з державними номерами: ВХ 2950 AI, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , ВХ 8867, НОМЕР_10 , НОМЕР_11 . 
На підтвердження трудових відносин з водіями ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» надано Звіти про суми нарахованої заробітної плати (Форма № Д4) за період з липня 2018 року по лютий 2020 року.
На підтвердження транспортування товару ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» під час перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області було надано: копії технічних паспортів на автомобілі та Реєстр товаротранспортних накладних як зведеного облікового бухгалтерського регістру за період липень 2018 року – лютий 2020 року. 
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили, що під час проведення перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області зверталось із запитами про надання додаткових документів. 
Як наслідок, узагальнені дані облікових регістрів «Реєстр товаротранспортних накладних» є належним доказом, який дозволяє отримати консолідовану картину щодо факту та об`ємів перевезення товару. 
Розрахунки за поставлений товар у період з 05.07.2018 року по 11.03.2020 року ПП «Дживальдіс» було здійснено часткову оплату за поставлений товар у сумі 4 316 900 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (всього 22 документи, зокрема №7192 від 05.07.2018, №7513 від 21.08.2018, №9055 від 04.03.2019, №1923 від 11.03.2020 та інші). 
Крім того, у період з 30.04.2019 по 30.09.2019 між сторонами в порядку ст. 601 ЦК України було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог: Акт №30-04/19 від 30.04.2019 на суму 35 800 000 грн; Акт №30-09/19 від 30.09.2019 на суму 5 000 000 грн. 
Таким чином, станом на 31.12.2024 року заборгованість ПП «Дживальдіс» перед ТОВ «ССОТ» за договором купівлі-продажу від 30.12.2014 складала 3 592 532,69 грн., що відображено в бухгалтерському обліку.
Зі змісту акту перевірки №9638/22-01-07-08/37971230 від 26.05.2025 року вбачається, що операції з ТОВ «ССОТ» відображені наступною кореспонденцією рахунків: Дт 201 «Сировина і матеріали» — Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 22 930 762,50 грн; Дт 644 «Податковий кредит» — Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (ПДВ) у сумі 4 586 152,50 грн; Дт 631 — Кт 313 «Поточні рахунки в національній валюті» (оплата) у сумі 4 316 900 грн.
Зі змісту акту перевірки №9638/22-01-07-08/37971230 від 26.05.2025 року вбачається наступне відображення операцій: Дт рах. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» — Кт рах. 377 «Розрахунки з іншими дебіторами» — залік заборгованостей у сумі 40 800 000 грн; Дт рах. 231 «Основне виробництво» — Кт рах. 201 «Сировина і матеріали» — на суму 22 930 762,50 грн. 
Вартість молока в сумі 22 930 762,50 грн включено до складу собівартості реалізованої готової продукції бухгалтерським проведенням: Дебет рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» — Кредит рахунку 26 «Готова продукція». 
Ці показники відображені у рядках 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2018, 2019 та 2020 роки. 
Таким чином, господарські операції належним чином задокументовані в бухгалтерському обліку ПП «Дживальдіс» та ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технології» (ТОВ «ССОТ»). 
Згідно з п. 2.8 ст. 4 Акту перевірки: «В ході проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Дживальдіс» запити на проведення зустрічних звірок контрагентів щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з такими контрагентами, не надав». 
Отже, стверджуючи про порушення контрагентами позивача податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки задля з`ясування реальності спірних господарських відносин та правомірності відображення їх наслідків в обліку платника податків. Проте доказів проведення таких звірок або надсилання відповідних запитів на адресу ТОВ «ССОТ» відповідачем надано не було. 
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 640/416/22.
Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції щодо відсутності у контрагента трудових ресурсів чи виробничих потужностей не підтверджені належними та допустимими доказами. 
Крім того, як вбачається зі змісту прохальної частини адміністративного позову, вказане ППР оскаржується позивачем частково у сумі 4 809 757 грн, що включає: 3 851 653 грн за основним платежем; 958 103,65 грн за штрафними санкціями. 
Детальний розрахунок наведений у Додатку №1 до позовної заяви (арк. 13, Пакет документів 1). Зі змісту вказаного додатка вбачається, що всі суми штрафів виписані саме з оскаржуваного ППР. 
Розрахунок за основним платежем (донараховано): 348 579 грн, 362 712 грн, 592 211 грн, 632 201 грн, 32 064 грн, 217 863 грн, 275 418 грн, 249 041 грн, 211 058 грн, 176 346 грн, 196 466 грн, 149 027 грн, 133 352 грн, 133 226 грн, 142 089 грн. Розрахунок за штрафними санкціями (згідно з додатком до ППР): 87 144,75 грн, 90 678 грн, 148 052,75 грн, 158 050,25 грн, 3 206,4 грн, 54 465,75 грн, 68 854,5 грн, 62 260,25 грн, 52 764,5 грн, 44 086,5 грн, 49 116,5 грн, 3 725,6 грн, 33 338 грн, 33 306,5 грн, 35 522,25 грн. 
Саме сума цих показників складає предмет позовних вимог. 
Проте, суд першої інстанції не повністю з`ясував предмет позовних вимог, та надав оцінку сумам штрафів, які взагалі не увійшли до оскаржуваного ППР на підставі ст. 102 ПК України, та дійшов висновку щодо розрахунку штрафних санкцій (3 819 589 х 25% = 954 897,25 грн). 
Таким чином, судом першої інстанції не було належним чином досліджено дійсний обсяг оскаржуваних зобов`язань.
Враховуючи вищенаведені обставини, судом апеляційної інстанції було встановлено факт того, що по усім господарські операціям, які зазначались в договорах купівлі - продажу були здійснені розрахунки, що підтверджується належно складеними первинними документами і наслідки вчинення господарських операцій призвели до руху коштів на рахунках позивача.
Проте, судом першої інстанції не надано оцінку вказаним обставинам.
Підсумовуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ППР №13050/2201-0708 від 13.06.2025 року, яким ПП «Дживальдіс» було збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 3 851 653 грн за основним платежем та 958 103,65 грн за штрафними санкціями, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною другою ст. 317 КАС України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дживальдіс" задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №13049/2201-0708 від 13.06.2025 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 6411342 грн., у тому числі основний платіж 5321961 грн. та штрафні санкції 1089381 грн.; податкове повідомлення-рішення №13050/2201-0708 від 13.06.2025 (частково) в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4809757 грн., у тому числі основний платіж 3851653 грн. та штрафні санкції 958103,65 грн. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Моніч Б.С.