ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 лютого 2026 року справа №200/4979/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі № 200/4979/25 (головуючий І інстанції Зеленов А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, із застосуванням під час обчислення пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2022-2024 роки, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV; зобов`язання здійснити переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років та перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2022-2024 роки, починаючи з 02.05.2025.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.05.2025 № 930030840602;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 02.05.2025 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні;
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду у частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги обл. в повному обсязі:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в переведенні з пенсії за віком на пенсію по вислузі років із застосуванням під час обчислення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2022-2024 роки, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010) здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) переведення з пенсії за віком на пенсію по вислузі років, та перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2022-2024 роки, починаючи з 02.05.2025 року.
Апелянт зазначив, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України. 
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 ЗУ №1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення (останнього перерахунку) пенсії,передбаченої ЗУ №1058-IV. 
Однак, у випадку ОСОБА_1 має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме ЗУ «Про пенсійне забезпечення». За призначенням пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позивачка звертається вперше. 
Відтак, при обчисленні розміру пенсійної виплати Пенсійний орган повинен застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за вислугу років, тобто за 2022-2024 роки, як того вимагає частина друга статті 40 Закону №1058-ІV.
Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд, зокрема, у наступних постановах: постанова ВП ВС від 31.10.2018 у справі №577/2576/17 (режим доступу в ЄДРСР: 77654163); постанова ВП ВС від 06.03.2018 у справі №520/6664/17 (режим доступу в ЄДРСР: 72693662 ); постанова ВП ВС від 05.07.2018 у справі №565/645/17 (режим доступу в ЄДРСР: 75148884 ); постанова ВП ВС від 14.12.2018 у справі №465/5246/17 (режим доступу в ЄДРСР: 72290065 ); постанова ВСУ від 31.03.2015 у справі №21-612а14 (режим доступу в ЄДРСР: 43721149); постанова ВСУ від 09.06.2015 у справі №21-550а14 (режим доступу в ЄДРСР: 45186624); постанова ВСУ від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (режим доступу в ЄДРСР: 63704016); постанова ВС від 22.01.2019 у справі №577/2457/17 (режим доступу в ЄДРСР: 79350175); постанова ВС від 13.02.2019 у справі №334/917/17 (режим доступу в ЄДРСР: 79846036 ); постанова ВС від 06.02.2019 у справі №333/1856/17 (режим доступу в ЄДРСР: 79639021); постанова ВС від 21.02.2019 у справі №211/2459/17 (режим доступу в ЄДРСР: 80035629); постанова ВС від 27.02.2019 у справі №266/3210/16-а (режим доступу в ЄДРСР: 80197846); постанова ВС від 31.05.2019 у справі №583/328/17 (режим доступу в ЄДРСР: 82169307); постанова ВС від 31.05.2019 у справі №359/4709/17 (режим доступу в ЄДРСР: 82169343); постанова ВС від 31.07.2019 у справі №720/208/17 (режим доступу в ЄДРСР: 83379281); постанова ВС від 28.11.2019 у справі №647/1699/16-а (режим доступу в ЄДРСР: 85964613); постанова ВС від 27.02.2020 у справі № 513/298/17 (режим доступу в ЄДРСР: 87868623); постанова ВС від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а (режим доступу в ЄДРСР: 87929338); постанова ВС від 16.06.2020 у справі №127/7522/17 (режим доступу в ЄДРСР: 89869026); постанова ВС від 16.06.2020 у справі №514/1675/16-а (режим доступу в ЄДРСР: 89869022); постанова ВС від 18.08.2020 у справі №263/6611/17 (режим доступу в ЄДРСР: 91050117); постанова ВС від 23.10.2020 у справі №528/196/17 (режим доступу в ЄДРСР: 92414808) постанова ВС від 04.02.2021 у справі №509/3080/16-а (режим доступу в ЄДРСР: 94643408); постанова ВС від 19.01.2022 у справі №528/639/17 (режим доступу в ЄДРСР: 103029493); постанова ВС від 28.09.2022 у справі №184/886/17 (режим доступу в ЄДРСР: 106492326); постанова ВС від 29.11.2022 у справі №560/4589/21 (режим доступу в ЄДРСР: 107598772); постанова ВС від 29.03.2023 у справі №240/4170/19 (режим доступу в ЄДРСР: 109944077); постанова ВС від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 (режим доступу в ЄДРСР: 116869800); постанова ВС від 21.03.2024 у справі №580/2737/23 (режим доступу в ЄДРСР: 117858746); постанова ВС від 10.06.2024 у справі №460/51067/22 (режим доступу в ЄДРСР: 119628174).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального права.
Апелянт зазначив, що Законом № 2148 “Прикінцеві положення” Закону № 1058 були доповнені пунктом 4-3, який передбачає, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій”, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
За результатами опрацювання заяви ОСОБА_1 було винесено рішення від 09.05.2025 №930030840602 про відмову в переведенні з пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058 з урахуванням ст.55 Закону №796 на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.07.1991 №1788-ХІІ.
Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для переведення ОСОБА_1 за віком відповідно до ст.26 Закону №1058 з урахуванням ст.55 Закону №796 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні 3 роки (2022 2024) на пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просив відмовити у її задоволені та задовольнити позов.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.
Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком з 2006 року згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням ст. 55 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 №796-XII.
Позивачка звернулася із заявою від 02.05.2025 №9326 про перерахунок пенсії “перехід на інший вид пенсії”. У заяві позивач просила призначити пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2022-2024 роки, як того вимагає частина друга статті 40 Закону №1058-ІV.
Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у відповідності до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.
За результатами опрацювання заяви прийнято рішення від 09.05.2025 №930030840602 про відмову у перерахунку пенсії.
Рішення обґрунтовано тим, що відповідно до ст. 55 п. 1 абз. «е» Закону №1058-IV право на пенсію за вислугу років мають - працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі - Перелік).
Відповідно до ст. 45 п. 3 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
За результатами розгляду матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що пенсія призначена за віком згідно Закону № 1058.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За частиною першою статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За ст. 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Відповідно до ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: 
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
За пунктом 2-1 "Прикінцевих положень" Закону №1058 особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Статтею 2 Закону №1788-XII встановлено види трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
За ст. 51 Закону №1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти (стаття 52 Закону №1788-XII ).
За пунктом "е" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців
Відповідно до ст. 7 Закону №1788-XII пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Отже, необхідною умовою для виникнення у особи права на отримання пенсії за вислугу років є наявність відповідного спеціального стажу роботи на посадах, визначених переліком, затвердженим Кабінетом міністрів України та досягнення відповідного віку.
За статтею 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком № 22-1.
За пунктом 1.1 цього Порядку заява про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.
Згідно з пунктом 1.9 Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.
Відповідно до пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. (пункт 4.3 Порядку № 22-1).
За пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Аналізуючи зміст вищезазначених норм, Верховний Суд в постанові від 23.09.2024 у справі № 620/2027/23 вказав про те, що особа, яка претендує на призначення пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком № 22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення або відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За змістом спірного рішення відповідача від 09.05.2025 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки заявниця вже набула права на пенсію за віком згідно статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та статтею 45 Закону не передбачено переведення на пенсію за вислугу років із застосуванням нової середньої зарплати, що передує року звернення.
Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності не розгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, у постанові від 27.11.2019 у справі № 748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, вказав, що важливим є також долучення позивачем до заяви документів, які подаються саме при призначенні пенсії.
Дослідивши зміст поданої позивачем заяви від 02.05.2025, суд зазначає, що остання є заявою про призначення пенсії, в графі "вид пенсії/призначити" зазначено - перехід на інший вид пенсії. До вказаної заяви додано документи, які підтверджують відповідний стаж позивача та заяву про призначення пенсії за вислугу років. Тобто, зміст поданої заяви від 02.05.2025 є зрозумілим і дає відповідачу можливість оцінити намір заявника.
Позивачка зазначає, що звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII.
Отже, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.05.2025 № 930030840602 позивачу відмовлено в переведенні пенсії, оскільки позивач вже отримує пенсію за віком за Законом № 1058-IV.
При цьому, рішення відповідача не містить чітких підстав для відмови позивачу в призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону України №1788-XII, не встановлено наявність/відсутність права позивача на призначення такого виду пенсії, не встановлено наявність/відсутність спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років, як працівнику установи освіти.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.05.2025 № 930030840602.
Суд зазначає, що відповідач допустив надмірний формалізм щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.05.2025 № 930030840602;
- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.05.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1788-XII та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 05.02.2024 у справі №500/1216/23, відповідно до яких "дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності".
Також, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позову в частині перерахунку та виплати пенсії за віком, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2022-2024 роки, починаючи з 02.05.2025, оскільки вимоги в частині призначення/перерахунку пенсії за вислугу років із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022-2024 роки, є передчасними та питання призначення позивачу пенсії за вислугу років ще не вирішувалось відповідачем.
Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2025 року у справі № 200/4979/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 18 лютого 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко
Судді: А.А. Блохін
І.В. Сіваченко