Справа №592/1067/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.	
Номер провадження 33/816/1121/26 	Суддя-доповідач Бондар В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Бондар В. Б. ,за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Корольової І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Корольової І.Ю. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 13.01.2026 о 22:55 год. у м. Суми, по вул. Білопільський шлях, 15, керував автомобілем Mitsubishi Pajero CK, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Іллінській, вул. Степана Бандери, вул. Білопільський шлях, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка йому була надана за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та спеціальним звуковим сигналом. Після переслідування транспортний засіб був зупинений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху (далі – ПДР), вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122-2 КУпАП.
Крім того, 13.01.2026 о 22:55 год. у м. Суми, по вул. Білопільський шлях, 15, ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Pajero CK, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у найближчому закладі охорони здоров`я КНП СОР «ОКМЦСНЗ» категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Корольова І.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказувала, що найголовнішою ознакою алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, але він не був зазначений. Зазначала, що вказана ознака алкогольного сп`яніння – зміна шкірного покриву обличчя – виникла у зв`язку з тим, що температура повітря була мінус 20 градусів, при зупинці водій відчинив вікно, і різка зміна температурного режиму може вплинути на зміну кольору обличчя. Стверджувала, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, був втомлений, їхав на завдання, тому така ознака, як поведінка, що не відповідає обстановці, не відповідає дійсності. Вважала, що працівниками поліції при складанні протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були грубо порушені норми КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Вислухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Корольової І.Ю., яка просила постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, відеоматеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Статтею 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР. Згідно з п. 8.9 «б» ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, факт вчинення вказаних правопорушень за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 566017 від 14.01.2026 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та серії ЕПР1 № 566012 від 14.01.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія від 13.01.2026, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна шкірного покрову обличчя; довідкою про відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстратора, здійсненими згідно зі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».
На відеозаписах зафіксовано, як о 22:52:34 год. у поле зору поліцейських потрапляє автомобіль Mitsubishi Pajero CK, номерний знак НОМЕР_1 , якому на службовому автомобілі поліції ввімкнуто проблискові маячки синього та червоного кольору та подано спеціальний звуковий сигнал, на що останній не зупинився та продовжував рух. О 22:54:12 автомобіль Mitsubishi Pajero CK зупинено працівниками поліції шляхом перекривання йому дороги. Після зупинки на питання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що алкоголю не вживав (час відеозапису 22:58:51). У подальшому поліцейський повідомив про виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд, на що останній зазначив, що відмовляється (час відеозапису 23:03:14), після чого йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду (час відеозапису 23:08:44, 23:16:09). Після спілкування по телефону на неодноразові пропозиції поліцейських ОСОБА_1 повідомляв, що не відмовляється від проходження огляду, чекатиме командира, який скаже, що йому далі робити (час відеозапису 23:12:46, 23:13:25, 23:14:02). Після прибуття на місце зупинки особи, яка представилась командиром ОСОБА_1 , останній вказував, що підпорядковується своєму командиру, на пропозиції поліцейських не відповідав, на що йому роз`яснено, що такі його дії будуть розцінені як пасивна відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (час відеозапису 23:30:16, 23:34:14, 23:35:57) та у подальшому роз`яснено права та зафіксовано відмову від проходження огляду (час відеозапису 23:36:35, 23:36:46). Складено протокол, який зачитано вголос та вручено під підпис (час відеозапису 00:13:28).
Дослідивши вказані матеріали, в тому числі зміст протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності – достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог пунктів 2.4, 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом. 
Доводи апелянта про те, що у водія були відсутні вказані у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки підстави та порядок проведення огляду визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР та Інструкцією. 
За змістом цих документів оцінка наявності ознак сп`яніння є суб`єктивним припущенням поліцейського, яке базується на встановлених переліках і може відрізнятись від сприйняття іншими особами. 
Крім того, у протоколі вказані ознаки зафіксовані, а ОСОБА_1 у своїх поясненнях не висловив заперечень з приводу їх відсутності.
Отже, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду, апелянтом не наведено, а його позиція розцінюється як захисна. 
Адміністративне стягнення накладено у межах санкції та з дотриманням вимог статей 33–35 КУпАП. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Корольової І.Ю на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Бондар В. Б.