П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/33837/24	

Суддя першої інстанції - Андрухів В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №420/33837/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, протиправною бездіяльність щодо не виплати компенсації втрати частини доходу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як дитині війни, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, показників за стажем та заробітною платою, починаючи з 07 жовтня 2009 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити компенсацію втрати частини доходів за весь період невиплати пенсії. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. 
Відповідач не погодився із судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині здійснення перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як дитині війни, із застосуванням усіх підвищень, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Крім того, апелянт зазначив, що при зобов`язанні Головного управління виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за весь період невиплати пенсії, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
За таких підстав, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у повному обсязі.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №420/33837/24.
25 лютого 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
01 квітня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .
По досягненні пенсійного віку та наявності необхідного страхового стажу позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалася йому до виїзду за кордон.
ОСОБА_1 виїхав за кордон на постійне місце проживання до Ізраїлю, де був прийнятий на консульський облік в консульському відділі Посольства України в Державі Ізраїль. 
З моменту виїзду за кордон виплату пенсії позивачу припинено.
Представником позивача за нотаріально посвідченою довіреністю 05 лютого 2020 року подано до Суворовського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за віком.
Листом №1500-0221-8/72012 від 29 вересня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одесі області представнику позивача повідомлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Згідно розділу І “Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону”, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами), заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником у разі якщо особа, якій поновлюється пенсія не досягла повноліття або є недієздатною. Отже, законодавством не передбачено прийняття заяви про поновлення виплат пенсії від особи, яка діє по довіреності та представляє інтерес іншої особи-пенсіонера. Пунктом 2.23 Порядку зазначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Одночасно повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в управлінні по Суворовському району міста Одеса не перебував і пенсію не отримував. Відділом з питань перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства на адресу управління соціального захисту населення в Суворовському районі міста Одеса зроблено запит від 24 вересня 2020 року №1500-0321-8/70582 з проханням надати архівну пенсійну справу позивача. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року по справі №420/10261/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви про поновлення виплати та перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 02 вересня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути у встановленому законодавством порядку по суті заяву про поновлення виплати та перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 02 вересня 2020 року з урахуванням висновків суду.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30 березня 2022 року надіслано рішення від 20 січня 2021 року про відмову в поновленні виплати пенсії. В обґрунтування прийнятого рішення управлінням зазначено, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто. Заяву про поновлення виплати пенсії надіслано поштою. Пенсійну справу ОСОБА_1 списано 16 лютого 1995 року та знищено у грудні 2001 року. Пунктом 10 Порядку 1596 встановлено, що заява про виплату пенсій подається одержувачем особисто.
26 липня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою та просив перерахувати розмір пенсії, поновити виплату пенсії з 07 жовтня 2009 року, виплатити компенсацію втрати частини доходу, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04 серпня 2023 року повідомлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року по справі № 420/10261/20 винесено рішення про відмову від 20 січня 2021 року у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 , оскільки заяву про поновлення виплати пенсії надіслано поштою, а не надано ОСОБА_1 особисто, та не надано в оригіналах документи, а саме: трудову книжку або довідку про набутий стаж, паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків та заяву про відкриття особового рахунку у банківській установі.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області направлено запит до управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси від 24 вересня 2020 року щодо витребування архівної пенсійної справи ОСОБА_1 . 
У відповіді від 26 жовтня 2020 року зазначено, що пенсійну справу списано 16 лютого 1995 року та знищено у грудні 2001 року. 
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, (зі змінами) передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії за додатком, затвердженим цією постановою, подається заявником особисто до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.
Згідно пункту 2.9 Порядку до заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії додається паспорт громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків та відомості про місце проживання (реєстрації) особи. Отже, для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з паспортом громадянина України з відміткою про місце проживання (реєстрації), реєстраційним номером облікової картки платника податків та заявою про виплату пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року по справі №420/21267/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20 січня 2021 року про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення.
03 вересня 2024 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою та просив: 
1. Повідомити підстави не здійснення перерахунку розміру пенсії. 
2. Перерахувати розмір пенсії. 
3. Надіслати довідку про нараховану та фактично виплачену пенсію з 07 жовтня 2009 року по березень 2024 року. 
4. Надіслати виписку - розпорядження про призначення пенсії з 07 жовтня 2009 року із врахуванням всіх Законодавчих актів та постанов КМУ щодо перерахунку розміру пенсії.
5. Виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17 вересня 2024 року повідомлено, що на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року по справі № 420/10261/20 та від 28 вересня 2023 року по справі № 420/21267/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області розпорядженням від 22 липня 2024 року ОСОБА_1 
з 07 жовтня 2009 року позивачу поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
ОСОБА_1 за період з 07 жовтня 2009 року по 31 липня 2024 року розраховано суму пенсії, яка становить 317616,87 грн. 
Пенсія за серпень 2024 року в розмірі 4018,77 грн та пенсія за період з вересня 2018 року по липень 2024 року в сумі 205174,61 грн нараховані на серпень 2024 року на поточний рахунок через банківську установу АТ «Державний Ощадний банк України». 
Пенсія за вересень 2024 року нарахована на вересень 2024 року на поточний рахунок через банківську установу АТ «Державний Ощадний банк України», дата виплати 24 число.
Вказано, що пенсія за період з січня 2015 року по серпень 2018 року в сумі 56624,48 грн буде виплачена ОСОБА_1 в найближчий виплатний період. Для вірного відображення суми доплати за період з 07 жовтня 2009 року по 31 грудня 2014 року, Головним управлінням 03 вересня 2024 року № 1500-0308-5/135616 направлено запит до Пенсійного фонду України щодо ініціювання перерахунку пенсії модулем "Макетна обробка". Вказано, що після отримання дозволу рішення суду буде виконано в повному обсязі. 
Стосовно виплати компенсації втрати частини доходу повідомлено, що оскільки у зазначених рішеннях суду відсутні будь-які інші зобов`язання Головного управління, то для виплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_2 немає підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058- IV).
Позивачеві виплата пенсії поновлена з 07 жовтня 2009 року. 
У відзиві відповідач вказав, що оскільки пенсію поновлено на підставі рішення суду, то враховуючи межі зобов`язань, розмір пенсії поновлено у розмірі визначеному на час припинення її виплати, тобто станом на 07 жовтня 2009 року, і вона перерахунку не підлягає.
Законом України №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" розділ XV Закону № 1058-IV доповнено пунктом 4-1 такого змісту:
Для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:
мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;
збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.
Закон № 3668-VI набрав чинності 01 жовтня 2011 року, після того як позивачу призначено пенсію за віком, що підтвердив суд першої інстанції та не заперечується сторонами.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач має страховий стаж 37 років 3 місяців у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про розповсюдження на нього приписів ст.28 Закону № 1058-ІV з урахуванням пункту 4-1 Прикінцевих положень цього Закону.
Крім того, відповідно до абз.3 ч.2 ст.27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому ч.ч.1, 2 ст.42 цього Закону.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.43 Закону № 1058-ІV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абз.1 ч.1 ст.40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до ч.2 ст.40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
За визначенням ст.1 Закону № 1058-ІV, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Стаття 28 Закону № 1058-ІV визначає мінімальний розмір пенсії за віком.
У редакції, чинній на дату поновлення позивачу пенсії, ч.1 ст.28 Закону № 1058-ІV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Відповідно до ч.ч.2-3 ст.28 Закону № 1058-ІV з 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Отже, наведеними нормами встановлено право на отримання особою мінімальної пенсії за віком за умови виконання двох умов - досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у позивача наявні ці умови та виникло право на отримання мінімальної пенсії за віком. Натомість зі змісту протоколу про перерахунок пенсії від 16 жовтня 2024 року встановлено недотримання таких вимог.
Правовий статус дітей війни і визначення основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки регулюється Законом України «Про соціальний захист дітей війни».
Статтею 1 вищевказаного закону передбачено, що дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років; державна соціальна гарантія - встановлений цим Законом мінімальний розмір державної соціальної допомоги, а також пільги з метою надання соціальної підтримки дітям війни.
З метою реалізації Закону України «Про соціальний захист дітей війни» наказом Міністерства праці та соціальної політики України №107 від 05.04.2006 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».
Відповідно до п. 2 вищевказаного порядку штамп за формою, наведеною у додатку, який проставляється у пенсійних посвідченнях, засвідчує належність особи до категорії дітей війни.
Для підтвердження статусу дитини війни у позивача судам необхідно встановити дату народження та належність до громадянства України.
Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на нарахування щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни.
Згідно ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством). 
Згідно ст.3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 
Згідно ст.4 Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. 
Предметом спору у даному провадженні є бездіяльність з приводу відмови у перерахунку пенсії та необхідності його здійснити та виплатити різницю за його результатами. Такі дії будуть мати місце в майбутньому після виконання рішення суду.
Порушуючи перед судом питання компенсації втрати частини доходів, позивач просив суд першої інстанції виплатити таку компенсацію за весь період невиплати пенсії, а не тільки за результатами перерахунку даного провадження.
Судом встановлено, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року по справі №420/21267/23 позивачеві нараховано за період з 07 жовтня 2009 року по 31 липня 2024 року 317616,87 грн пенсії. Цим рішенням суд в задоволенні вимог про компенсацію втрати частини доходів відмовив через їх передчасність.
24 серпня 2024 року позивачеві виплачені 205174,61 грн (з вересня 2018 року по липень 2024 року), 4018,77 грн (серпень 2024 року), 4018,77 грн (вересень 2024 року) та через банківську установу АТ «Державний Ощадний банк України», а тому у позивача 24 серпня 2024 року виникло право на отримання компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату 213212,15 грн.
03 вересня 2024 року позивач в письмовій формі звернувся до відповідача та просив виплатити йому компенсацію втрати частини доходів. Отримавши відмову, 20 жовтня 2024 року звернувся з відповідними позовними вимогами у даному провадженні.
Документальних доказів отримання інших виплат, матеріали справи не містять і сторонами про це суду не повідомлено. 
З урахуванням ст.4 Закону, відповідно до якої виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог про нарахування компенсації втрати частини доходів на суми, які позивачем ще не отримані, а також на суми, які органами Пенсійного фонду не нараховані та не виплачені, в тому числі, і ті, питання відносно нарахування яких вирішується у даному провадженні.
При цьому, суд критично ставиться до посилання позивача на Постанову Великої палати Верховного суду від 20 травня 2020 року по справі № 815/1226/18, яка зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА-1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону № 1058-IV з компенсацією втрати частини доходів, оскільки предметом спору у вказаному провадженні було питання поновлення пенсії, виплату якої було припинено через проживання позивача за кордоном. У даному ж провадженні суд першої інстанції вирішив питання перерахунку вже поновленої та нарахованої пенсії, із цифровими значеннями якої позивач не погоджується в силу неправильності здійсненого обрахунку, а тому такі ознаки не є релевантними до даних правовідносин.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства. Натомість мотивувальна та резолютивна частина позбавлена конкретизації того, на яку суму та за який період належить таку компенсацію нарахувати, що позбавляє такого рішення ознаки обґрунтованості. 
За правилами ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
В даному випадку суд не з`ясував вказаних вище обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду належить змінити в цій частині.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 2, 5, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року змінити, доповнивши його мотивувальну частину з урахуванням позиції даної постанови, та викласти резолютивну частину в наступній редакції:
"Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385) – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та бездіяльність щодо не виплати компенсації втрати частини доходу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 07 жовтня 2009 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як дитині війни із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, показників за стажем та заробітною платою, належних йому.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 07 жовтня 2009 року по 24 серпня 2024 року через несвоєчасну виплату пенсії в сумі 213212,15 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Повний текст судового рішення складений 22 квітня 2026 року.

Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв