КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року Київ Справа № 320/65231/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Саса Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовною заявою Благодійної організації «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» 
до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національного природного парку «Черемоський»
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Рух справи та процесуальні питання.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогою визнати визнати протиправним та скасувати Ліміт № 678/2025 на використання природних ресурсів у межах Національного природного парку «Черемоський» на 2025 рік, затверджений Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України (в особі заступниці Міністра Вікторії Киреєвої) 29.04.2025 у частині пунктів 16-20 Ліміту, що передбачають затвердження лімітів на заготівлю дикоростучих ягід та заготівлю грибів, а саме: 
- у частині пункту 16, в якому затверджений ліміт на заготівлю дикоростучих ягід (чорниця звичайна) у обсязі 150 кг; 
- у частині пункту 17, в якому затверджений ліміт на заготівлю дикоростучих ягід (брусниця звичайна) у обсязі 150 кг; 
- у частині пункту 18, в якому затверджений ліміт на заготівлю дикоростучих ягід (малина звичайна) у обсязі 150 кг; 
- у частині пункту 19, в якому затверджений ліміт на заготівлю грибів (гриб білий) у обсязі 400 кг; 
- у частині пункту 20, в якому затверджений ліміт на заготівлю грибів (лисичка справжня) у обсязі 100 кг.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Саса Є.В. від 09.01.2026 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
26.01.2026 Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі, передбаченій частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду).
Суд залишає без задоволення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, беручи до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 18.12.2025 у справі № 320/18386/25, де Суд наголосив, що тлумачення норм статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо захисту публічних інтересів повинно здійснюватися також з урахуванням вимоги процесуального закону стосовно забезпечення адміністративними судами ефективного судового захисту, а також принципу пропорційності, оскільки формальне застосування процесуальних строків без з`ясування суті спірних правовідносин може призвести до легалізації триваючого порушення всупереч інтересам держави та суспільства. У таких спорах застосування судом процесуальних норм має забезпечувати баланс між принципом правової визначеності та необхідністю гарантувати реальний і ефективний захист суспільно значущих інтересів, що узгоджується із завданнями адміністративного судочинства. Водночас суб`єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Із цього слідує обов`язок суб`єкта владних повноважень підтвердити законність власних рішень, дій чи бездіяльності, а не уникати судового контролю.
Крім того, суд бере до уваги, що Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» дізналась про оскаржуваний Ліміт та його зміст 22.08.2025 (із листа-відповіді Національного природного парку «Черемоський» від 22.08.2025 № 07-04/294), а звернулась до суду з позовною заявою 29.12.2026, тобто не пізніше шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
З твердженнями відповідача про те, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки мав об`єктивну можливість дізнатись про наявність оскаржуваного Ліміту з моменту його оприлюднення на офіційному сайті Міндовкілля, а саме з 29.04.2025, суд не погоджується, тому що доходить висновку, що благодійна організація не має обов`язку відстежувати оприлюднення індивідуальних актів, які прямо її не стосуються. 
05.02.2026 Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України подало клопотання про закриття провадження у справі на підставі, передбаченій пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, вказавши, що оскаржуване рішення як акт індивідуальної дії вичерпало строк виконання (2025 рік), а тому його оскарження у 2026 році не є належним та ефективним способом захисту права позивачів, оскільки не може призвести до відновлення порушеного права. 
Суд залишає клопотання відповідача про закриття провадження у справі без задоволення, беручи до уваги висновки Верховного Суду у постанові від 24.01.2023 у справі № 440/2513/20, відповідно до яких вичерпання своєї дії спірним рішенням не звільняє суд від встановленого процесуальним законом обов`язку повно і всебічно з`ясувати обставини справи й перевірити їх належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами з наданням відповіді на усі вагомі і доречні аргументи учасників справи, їх правової оцінки. Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 20.09.2023 у справі № 420/7463/20 та від 29.02.2024 у справі № 420/7471/20.
Аргументи учасників справи.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що у зоні регульованої рекреації Національного природного парку «Черемоський» законом не передбачено/не допускається можливості здійснювати заготівлю дикорослих ягід та грибів. 
Згідно з чинним законодавством України, вид діяльності із заготівлі дикорослих ягід на грибів на території Національного природного парку «Черемоський» відноситься до спеціального використання природних ресурсів територій та об`єктів природно-заповідного фонду. При чому, такий вид спеціального використання здійснюється саме з господарською метою (не у природоохоронних, науково-дослідних, освітньо-виховних, оздоровчих та інших рекреаційних цілях та/або для потреб моніторингу навколишнього природного середовища). Саме по собі спеціальне використання природних ресурсів (до яких відноситься заготівля дикорослих рослин та ягід) негативно впливає або може негативно впливати на природні ресурси, а також території та об`єкти природно-заповідного фонду, оскільки передбачає вилучення з природного середовища ягід та грибів у великих масштабах.
З огляду на наведене позивач вважає оскаржуваний Ліміт протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечило та вказало, що Законом України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено чіткі заборони щодо здійснення на території зони регульованої рекреації рубок лісу головного користування, промислового рибальства, мисливства та не вказано про заготівлю ягід та грибів. 
Таким чином, у межах зони регульованої рекреації, заготівля дикоростучих ягід (чорниця звичайна, брусниця звичайна та малина звичайна) та грибів білих і лисички справжньої не заборонена, а регульований збір забезпечується шляхом затвердження ліміту.
Також відповідач наголошує, що відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зонування території національного природного парку, рекреаційна та інша діяльність на його території провадяться відповідно до Положення про національний природний парк та Проєкту організації території національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, при цьому діяльність національного природного парку спрямовується на доведення площі заповідної зони національного природного парку до рівня не менше 20 відсотків загальної площі.
На момент видачі Ліміту діяло Положення про національний природний парк «Черемоський, затверджене наказом Міндовкілля від 28.08.2020 № 71 у редакції наказу Міндовкілля 30.11.2021 № 787. Відповідно до пункту 4.3.2 вказаного Положення у межах зони регульованої рекреації дозволяється регульований збір грибів, ягід, плодів дикорослих рослин, задоволення потреб працівників Парку та громадян, що проживають на його території у сінокосах та пасовищах із дотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Таким чином, у межах зони регульованої рекреації, заготівля дикоростучих ягід (чорниця звичайна, брусниця звичайна та малина звичайна) та грибів білих і лисички справжньої не заборонена, а регульований збір забезпечується шляхом затвердження ліміту.
Національний природний парк «Черемоський» у поясненнях проти задоволення позову заперечив та наголосив, що для затвердження ліміту наддав відповідачу Наукове обґрунтування затвердження ліміту на використання природних ресурсів у межах Черемоського національного природного парку на 2025 рік, яке було затверджено керівником Парку; витяг № 3 з протоколу засідання науково-технічної ради Парку № 1 від 27.03.2025 про погодження лімітів на використання недеревних ресурсів лісу у межах території парку на 2025 рік та лист № 07-04/90 від 31.03.2025 наукового куратора Парку, кандидата біологічних наук, ОСОБА_1 про погодження зазначеного Наукового обґрунтування.
Здійснення заготівлі дикоростучих ягід та грибів в регульованій зоні не є заходом, який було проведено з метою отримання прибутку (Парком жодних коштів від її проведення отримано не було), а є природоохоронним заходом, який проведено з метою потреб населення, не завдасть шкоди природним комплексам, які охороняються, і не призведе до їх деградації, сприятиме недопущенню заростання (сильватизації) місць поширення рідкісних видів рослин; повністю відповідає цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів; не може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території національного природного парку.
Наказом Мінекології від 26.08.2016 № 313 затверджено Проєкт організації території національного природного парку «Черемоський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів. Відповідно до зазначеного Проєкту організації збір ягодів та грибів дозволено у всіх зонах, окрім заповідної. Встановлення щорічних лімітів на заготівлю недеревних ресурсів є необхідним інструментом забезпечення збалансованого використання природних багатств, збереження генофонду та підтримки сталого розвитку Парку та територій, прилеглих до нього. У межах Парку зосереджені багаті ресурси дикорослих ягід, лікарських рослин, грибів та інших недеревних продуктів лісу, які традиційно використовуються місцевим населенням. Проте їх інтенсивне збирання без належного контролю може спричинити деградацію природних комплексів, зменшення біорізноманіття та втрату відновного потенціалу.
Обставини справи, встановлені судом. 
07.04.2025 Національний природний парк «Черемоський» звернувся до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України із клопотанням щодо затвердження ліміту на спеціальне використання природних ресурсів.
В Обґрунтуванні необхідності використання природних ресурсів (недеревних) у межах Національного природного парку «Черемоський» на предмет отримання ліміту у 2025 році зазначено наступне:
«Недеревні рослинні ресурси на території парку досить незначні з огляду на порівняно невелику його площу та законодавчі обмеження щодо можливості їх використання в межах НПП. Загалом тут можливий в незначних обсягах тільки аматорський збір місцевим населенням ягід малини та чорниці, грибів, наявних видів лікарських рослин (крім заповідної зони). 
Крім лісових земель, на території парку виявлено 2,0 га ріллі, 59,6 га сіножатей та 50,6 га пасовищ. При цьому 13,0 га сіножатей та 5,6 га пасовищ знаходяться у межах заповідної зони, де заготівля сіна та випасання худоби заборонені. 
Заплановані у 2025 році обсяги заготівлі сіна для диких тварин, сінокосіння, випасання великої рогатої худоби (таблиця 1), заготівля дикоростучих ягід та грибів (таблиця 2), відповідно до Проекту організації території НПП «Черемоський», проводитимуться у межах пасквальних екосистем, є доцільними і не матимуть негативного впливу на функціонування лучних екосистем парку і природне відновлення популяцій трав`яних рослин. 
На території, де будуть проводитись природоохоронні заходи і яка відноситься до зон стаціонарної та регульованої рекреації НПП «Черемоський», не виявлені рослинні угруповання, занесені до Червоної та Зеленої книг України, праліси, квазі праліси, види рослин і тварин та природні оселища, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі.
Допустимість проведення лісогосподарських заходів та використання природного ресурсу: ці роботи заплановані Проектом організації території Національного природного парку «Черемоський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 313 від 26.08.2016 року, на виконання річного плану природоохоронних заходів службою державної охорони Селятинського та Перкалабського ПНДВ по заготівлі сіна та кормових віників для диких тварин, а також з метою надання законних підстав для використання таких ресурсів, як: сінокосіння, випасання великої рогатої худоби, заготівля дикоростучих ягід, заготівля грибів для потреб населення та працівників НПП «Черемоський».
Мета: здійснення природоохоронного заходу щодо недопущення заростання (сильватизації) місць ймовірного поширення рідкісних видів рослин. Сіно використовується для потреб НПП (зимової підгодівлі диких тварин, утримання коней) та для потреб працівників НПП та населення.
Термін використання природного ресурсу:
Заготівля дикоростучих ягід і грибів: липень - листопад.
Заготівля сіна для диких тварин, сінокосіння та випасання: липень-жовтень.
Умови проведення лісогосподарських заходів: роботи проводити із дотриманням вимог природоохоронного законодавства та вимог ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» із застосуванням природозберігаючих технологій.
Місце використання: наведено в (таблицях 1,2,3). Картосхеми території НПП «Черемоський» із зазначенням ділянок, де будуть здійснюватися заходи та використовуватись природний ресурс, додаються (Додатки 2,3,4).
Об`єм використання природного ресурсу становить:
Заготівля сіна для диких тварин - 5300 кг на площі 7,2 га;
Сінокосіння та випасання великої рогатої худоби - 31,2 га;
Заготівля дикоростучих ягід і грибів - 950 кг на площі 934 га.
Обсяг використання становить 5300 кг сіна та 950 кг ягід та грибів, що не завдасть шкоди природним комплексам, які охороняються, і не призведе до їх деградації, оскільки роботи будуть проводитись в зонах стаціонарної та регульованої рекреації, як зазначено в Проекті організації території Національного природного парку «Черемоський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №313 від 26.08.2016 року.
Таким чином, заплановане проведення природоохоронних заходів та використання природних недеревних ресурсів - заготівля сіна для диких тварин об`ємом 5300 кг, а також сінокосіння на площі 11,9 гектара та випас великої рогатої худоби на площі 19,3 гектара, збір дикорослих грибів та ягід у обсягах, зазначених у наведеному вище проекті лімітів (таблиця 3) на зазначених ділянках зон стаціонарної та регульованої рекреації НПП «Черемоський» (таблиця 1) є доцільним і необхідним, відповідає меті, завданням і режиму вказаної території, сприятиме недопущенню заростання (сильватизації) місць поширення рідкісних видів рослин, і здійснюватиметься відповідно до Проекту організації території Національного природного парку «Черемоський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №313 від 26.08.2016 року».
26.08.2025 Обґрунтування необхідності використання природних ресурсів (недеревних) у межах Національного природного парку «Черемоський» на предмет отримання ліміту у 2025 році погоджене науковим куратором Парку, кандидатом біологічних наук, Стефураком Юрієм.
Проєкт Ліміту розглянуто та схвалено протоколом засідання Науково-технічної ради Національного природного парку «Черемоський» № 1 від 27.03.2025.
29.04.2025 Міндовкіллям затверджено Ліміт № 678/2025 на спеціальне використання природних ресурсів в межах Національного природного парку «Черемоський» на 2025 рік.
Вважаючи Ліміт № 678/2025 від 29.04.2025 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Релевантні джерела права, які застосував суд. 
На підставі Закону України «Про приєднання України до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі» від 29.10.1996 № 436/96-ВР Україна виконує зобов`язання, передбачені Бернською конвенцією 1979 року (далі – Конвенція).
Статтею 2 Конвенції встановлено, що Договірні Сторони вживають необхідних заходів для підтримання популяцій дикої флори та фауни на такому рівні або для приведення їх до такого рівня, який відповідає, зокрема, екологічним, науковим і культурним вимогам, та враховують при цьому економічні та рекреаційні вимоги, а також потреби підвидів, різновидів чи форм, що знаходяться під загрозою на місцевому рівні.
Відповідно до статті 3 Конвенції кожна Договірна Сторона відповідно до положень цієї Конвенції вживає заходів для здійснення національної політики охорони дикої флори, дикої фауни та природних середовищ існування, приділяючи особливу увагу видам, яким загрожує зникнення, та вразливим видам, особливо ендемічним, та середовищам існування, яким загрожує зникнення.
Правовий статус національних природних парків та встановлення лімітів на використання природних ресурсів в них передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі – Закон № 2456-XII). 
Частинами першою-четвертою статті 20 Закону № 2456-XII визначено, що національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.
Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.
До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів.
На національні природні парки покладається виконання таких основних завдань:
збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів;
створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних природних комплексів та об`єктів;
проведення наукових досліджень природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційного використання, розробка наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища та ефективного використання природних ресурсів;
проведення екологічної освітньо-виховної роботи.
У межах зони регульованої рекреації межах проводяться короткостроковий відпочинок та оздоровлення населення, огляд особливо мальовничих і пам`ятних місць; у цій зоні дозволяється влаштування та відповідне обладнання туристських маршрутів і екологічних стежок; тут забороняються рубки лісу головного користування, промислове рибальство, мисливство, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідної зони (абзац 3 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII).
Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону № 2456-XII спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Частиною третьою статті 9-1 Закону № 2456-XII визначено, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів.
Згідно з частиною сьомою статті 9-1 Закону № 2456-XII порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України. Видача дозволів на спеціальне використання природних ресурсів здійснюється на безоплатній основі.
Частиною одинадцятою статті 9-1 Закону № 2456-XII встановлено, що дозвіл видається після затвердження лімітів протягом місяця з моменту подання клопотання. Підставами для відмови у видачі дозволу є відсутність затвердженого в установленому порядку ліміту, порушення умов природокористування та режиму території природно-заповідного фонду.
Положення про порядок установлення лімітів використання природних ресурсів загальнодержавного значення затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1992 № 459 (далі – Положення № 459).
Абзацом 1 пункту 7 Положення № 459 визначено, що ліміти на використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення затверджуються Мінекономіки за поданням органів, у віданні яких знаходяться ці природні ресурси, на підставі обґрунтовуючи матеріалів, погоджених з відповідними науковими установами і спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів в Автономній Республіці Крим, облдержадміністраціями.
Інструкцію про застосування порядку установлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 24.01.2008 № 27 (у редакції наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 06.08.2020 № 15) (далі – Інструкція № 27).
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 передбачено, що для затвердження ліміту заявник подає заяву у довільній формі та такі документи:
проєкт ліміту, складений за формою, згідно із додатком 1, у трьох примірниках;
обґрунтування затвердження ліміту, погоджене з відповідними науковими установами, яке має враховувати відповідність виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду і містити:
обсяг використання природного ресурсу території або об`єкта природно-заповідного фонду;
методи та знаряддя вилучення ресурсу, їх кількість (для водних біоресурсів);
строк та умови використання;
пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу;
місце використання із зазначенням функціональної зони установи природно-заповідного фонду, якщо для неї зонування території передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України»;
площу в гектарах;
обґрунтування обсягів використання (для заготівлі деревини - на основі матеріалів лісовпорядкування, переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів, актів обстежень), які не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації;
інформацію про наявність видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі;
витяг з рішення наукової або науково-технічної ради установи природно-заповідного фонду, для якої створення такої ради передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України», за результатами розгляду проєкту ліміту та всіх обґрунтовуючих документів;
картосхему території або об`єкта природно-заповідного фонду із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Оцінка аргументів сторін та висновки суду. 
Ключовим питанням у справі є те, чи правомірно Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України затвердило Ліміт № 678/2025 від 29.04.2025 на спеціальне використання природних ресурсів в межах Національного природного парку «Черемоський» на 2025 рік.
Перш за все, суд наголошує, що Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» має право на звернення до суду з цим позовом з огляду на наступне.
Частиною третьою статті 11 Закону № 2456-XII визначено, що порушені права громадян у галузі охорони навколишнього середовища мають бути поновлені, а їх захист здійснюється в судовому порядку відповідно до законодавства України.
Пунктом «г» частини першої статті 10 Закону № 2456-XII передбачено, що екологічні права громадян забезпечуються здійсненням державного та громадського контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
У постанові від 23.05.2025 у справі № 320/33830/24 Верховний Суд наголосив, що Благодійна організація є організацією, яка відповідно до положень Орхуської Конвенції, законодавства України, а також своєї статутної діяльності має право на представництво в суді екологічних інтересів суспільства та окремих його членів, інших осіб з метою захисту порушених екологічних прав людини та громадянина або з метою усунення порушень вимог екологічного законодавства.
Суд також наголошує, що оскаржуваний ліміт було затверджено Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, яке ліквідовано постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2025 № 903. Цією ж Постановою визначено, що правонаступником майна, прав і обов`язків Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів є Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства. Тому належним відповідачем у цій справі є саме Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України.
Щодо суті позовних вимог суд бере до уваги таке. Позивач стверджує, що в зоні регульованої рекреації Національного природного парку «Черемоський» законом не передбачено/не допускається можливості здійснювати заготівлю дикорослих ягід та грибів, а отже затвердження відповідачем оскаржуваного Ліміту такої заготівлі є протиправним. 
Суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне. Системний аналіз положень Закону № 2456-XII дозволяє дійти висновку, що його норми сконструйовані таким чином, що наводять перелік не дозволених, а заборонених дій. 
Так, відповідно до абзацу 3 частини першої статті 21 Закону № 2456-XII у межах зони регульованої рекреації національного природного парку забороняються рубки лісу головного користування, промислове рибальство, мисливство, інша діяльність, яка може негативно вплинути на стан природних комплексів та об`єктів заповідної зони.
Відсутність у статті 21 Закону № 2456-XII заборони на заготівлю дикорослих ягід та грибів у межах зони регульованої рекреації національного природного парку вказує на те, що така заготівля в зазначеній зоні допускається і не суперечить цільовому призначенню національного природного парку.
Суд звертає увагу на те, що порядок затвердження лімітів використання природних ресурсів встановлено розділом II Інструкції № 27. Зокрема, пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 передбачено, що для затвердження ліміту заявник подає, серед іншого, обґрунтування затвердження ліміту, погоджене з відповідними науковими установами, яке має враховувати відповідність виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду і містити пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу; інформацію про наявність видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі; картосхему території або об`єкта природно-заповідного фонду із зазначенням ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Отже, чинне законодавство передбачає, що встановленню лімітів на використання природних ресурсів передує перевірка уповноваженим органом:
- відповідності виду використання природного ресурсу меті, завданням і режиму території або об`єкта природно-заповідного фонду; 
- необхідності використання певного виду природного ресурсу; 
- наявності видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі; 
- визначення конкретних ділянок, де буде здійснюватися використання природного ресурсу.
Як свідчать матеріали справи, у ході розгляду заяви Національного природного парку «Черемоський» щодо встановлення ліміту на використання природних ресурсів Міндовкілля здійснило перевірку зазначених вище питань і підстав для відмови у встановленні оскаржуваного ліміту не виявило. 
Як встановив суд, Національний природний парк «Черемоський» разом із заявою подав передбачені пунктом 1 розділу II Інструкції № 27 документи.
Обґрунтування необхідності використання природних ресурсів (недеревних) у межах Національного природного парку «Черемоський» на предмет отримання ліміту у 2025 році містить інформацію щодо: 
обсягу використання природного ресурсу території або об`єкта природно-заповідного фонду: 950 кг дикоростучих ягід і грибів;
строку та умов використання: липень – листопад 2025 року, роботи проводити із дотриманням вимог природоохоронного законодавства та вимог Закону України «Про природно-заповідний фонд України» із застосуванням природозберігаючих технологій;
пояснення необхідності використання певного виду природного ресурсу: здійснення природоохоронного заходу щодо недопущення заростання (сильватизації) місць ймовірного поширення рідкісних видів рослин;
місця використання із зазначенням функціональної зони установи природно-заповідного фонду, якщо для неї зонування території передбачено Законом України «Про природно-заповідний фонд України»: Селятинське ПНД (із зазначенням конкретних кварталів);
площі в гектарах: 934 га; 
обґрунтування обсягів використання, які не нанесуть шкоди природним комплексам, що охороняються, і не призведуть до їх деградації: обсяг використання становить 950 кг ягід та грибів, що не завдасть шкоди природним комплексам, які охороняються, і не призведе до їх деградації, оскільки роботи будуть проводитись в зонах стаціонарної та регульованої рекреації, як зазначено в Проєкті організації території Національного природного парку «Черемоський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №313 від 26.08.2016;
наявності видів рослин та тварин, занесених до Червоної книги України, рослинних угруповань, занесених до Зеленої книги України, наявність пралісів, квазіпралісів, природних лісів, видів рослин і тварин та природних оселищ, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі: на території, де будуть проводитись природоохоронні заходи і яка відноситься до зон стаціонарної та регульованої рекреації, не виявлені рослинні угруповання, занесені до Червоної та Зеленої книг України, праліси, квазі праліси, види рослин і тварин та природні оселища, що знаходяться під охороною Конвенції про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі.
26.08.2025 Обґрунтування необхідності використання природних ресурсів (недеревних) у межах Національного природного парку «Черемоський» на предмет отримання ліміту у 2025 році погоджене науковим куратором Парку, кандидатом біологічних наук, Стефураком Юрієм.
Проєкт Ліміту розглянуто та схвалено протоколом засідання Науково-технічної ради Національного природного парку «Черемоський» № 1 від 27.03.2025.
Отже, рішення про встановлення Ліміту № 678/2025 від 29.04.2025 на спеціальне використання природних ресурсів в межах Національного природного парку «Черемоський» на 2025 рік прийнято відповідачем на достатніх правових підставах. Теза позивача про протиправність оскаржуваного Ліміту не знайшла підтвердження в ході розгляду справи судом.
Доводи відповідача про те, що визнання протиправним та скасування оскаржуваного Ліміту не є ефективним способом захисту суд не розглядає з огляду на те, що порушення відповідачем при встановленні оскаржуваного Ліміту норм законодавства та екологічних прав суспільства, захист яких здійснює позивач, не виявлено.
З огляду на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Враховуючи зазначене, розподіл судових витрат суд не здійснює. 
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні позову - відмовити.
2. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
Позивач: Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпровського району м. Києва «Київський еколого-культурний центр» (ідентифікаційний код юридичної особи: 24363925, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 31, кв. 48);
Відповідач: Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (ідентифікаційний код юридичної особи: 37508596, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національний природний парк «Черемоський» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36754760, Чернівецька обл., Вижницький р-н, смт Путила, вул. Українська, буд. 174 А).

Суддя Сас Є.В.