Справа № 134/263/26
2-а/134/5/2026
РІШЕННЯ 
Іменем України
20 березня 2026 року с-ще Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області 
у складі: головуючої судді Кантонистої О.О.
за участю секретаря судового засідання Васільєвої Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

11 лютого 2026 року адвокат Лукавський І.А., який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову серії АВ № 00009152 від 28 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 листопада 2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненком М.В. винесено постанову серії АВ № 00009152 по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. 
Дану постанову позивачка вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, через невідповідність кваліфікації її дій вимогам чинного законодавства та невідповідність змісту постанови нормам КУпАП та Правил дорожнього руху. 
Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивачка 24 листопада 2025 року о 16 год. 45 хв. рухалася по автодорозі М-30, км 440+527, у Вінницькій області транспортним засобом SCANIA R114 LA, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, вказаних у пункті 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,375 % (2,295 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,870 % (1,94 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , позивачка є власницею вказаного транспортного засобу, проте керував ним ОСОБА_2 , який міг вчинити зазначене адміністративне правопорушення. Позивачка ж того дня перебувала вдома в с. Гарячківка та фізично не могла вчинити адміністративне правопорушення за вказаних у протоколі обставин. Окрім того, у неї відсутнє посвідчення водія на право керування транспортними засобами, віднесеними до вантажних автомобілів з причепами. 
З огляду на викладене, в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Крім того, про існування оскаржуваної постанови позивачка дізналася вже після відкриття виконавчого провадження, коли отримала виклик державного виконавця, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не мав можливості сплатити штраф від свого імені.
Якщо ж відповідальна особа визначалася за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, то перевищення вагових параметрів стосувалося причепа, який належить ОСОБА_3 , відтак саме він мав би нести відповідальність за недотримання вагових параметрів.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 13 лютого 2026 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 24 лютого 2026 року позивачці поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Крім того, витребувано у Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином завірені копії матеріалів справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
02 березня 2026 року від представника відповідача – Мельничук І.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить залишити позов без розгляду, а в разі відмови – позовні вимоги залишити без задоволення. 
Відповідно до ч. 4 ст. 162 КАС України, до відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (ч. 3 ст. 162 КАС України).
В ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на позов та доказів – до судового засідання, а також роз`яснено, що вказані документи надсилаються до суду і одночасно надсилаються іншим учасникам справи.
Оскільки до відзиву на позовну заяву не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву позивачці та її представнику, суд не враховує його при вирішенні справи.
05 березня 2026 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці.
У судове засідання 20 березня 2026 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Представник позивачки – адвокат Лукавський І.А. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.
Від представника відповідача – Мельничук І.В. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, у якому вона просить розглянути справу у відсутності сторони відповідача.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 243 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи (ч. 3 ст. 243 КАС України).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 28 листопада 2025 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Степаненком М.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АВ № 00009152, якою позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 
Згідно з вказаною постановою, 24.11.2025 о 16 год. 45 хв. за адресою: М-30, км 440+527, Вінницька область відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу SCANIA R114 LA, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,375 % (2,295 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 16,870 % (1,94 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса – 38295 кг, навантаження на одиночну вісь – 13440 кг. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей – 4 шт.; спарені колеса – 2 вісь, 3 вісь, 4 вісь; відстань між вісями 1-2 3570 мм, 2-3 5700 мм, 3-4 1350 мм; навантаження на вісь 1 – 7250 кг, 2 – 16000 кг, 3 – 9750 кг, 4 – 9550 кг; загальна маса – 42550 кг. 
Зазначене правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 55, 055*033, який має чинні свідоцтва про повірку (№ 23-21/000157 до 02.09.2026, № UA/232/250902/000637 до 01.09.2026, № 35-02/6492 до 05.09.2026).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником транспортного засобу SCANIA R114 LA, д.н.з. НОМЕР_1 , є позивачка ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктами б), в) пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують:
фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення);
навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5 т для доріг державного значення; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 для доріг державного значення; від 1 до 1,3 метра 16 т для доріг державного значення; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т для доріг державного значення; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 т, 19 т для доріг державного значення; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 т, 23 т для доріг державного значення, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 т для доріг державного значення.
Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.
Дія частини другої статті 132-1 КУпАП поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.
Згідно зі ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 КУпАП.
За змістом ст. 279-5 КУпАП посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Відповідно до ст. 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Стаття 283 КУпАП передбачає, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Крім того, відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Оскаржувана постанова відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку № 1174, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512.
Крім того, в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Таким чином, суд вважає, що відповідачем доведено факт вчинення позивачкою, як власником транспортного засобу SCANIA R114 LA, д.н.з. НОМЕР_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а винесена уповноваженою особою постанова серія АВ № 00009152 від 28.11.2025 відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні. 
Вказана постанова 01.12.2025 була направлена рекомендованим листом на адресу позивачки, зазначену в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, – с. Гарячківка, вул. Перемоги, буд. 5, Тульчинського району Вінницької області, що також є її зареєстрованим місцем проживання. Однак поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно з вимогами чинного законодавства, належне направлення постанови на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вважається дотриманням процедури повідомлення, а її неотримання з причин, не залежних від органу, що виніс постанову, не звільняє від адміністративної відповідальності та не впливає на законність постанови.
Посилання на те, що позивачка не керувала транспортним засобом під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, не мають правового значення, оскільки відповідальність у даному випадку пов`язується з належністю транспортного засобу, а не з фактичним керуванням.
Докази того, що позивачка, як власник транспортного засобу, вчинила дії щодо внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, в матеріалах справи відсутні.
Доводи про те, що відповідальною особою мав бути власник причепа, суд також відхиляє, оскільки відповідальність за вказане правопорушення визначається щодо транспортного засобу, який здійснював рух із перевищенням вагових параметрів, в цілому, а не його окремих складових.
Згідно зі ст. 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у даній справі слід залишити за позивачкою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 72-77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачкою. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 .
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Перемоги, 14, код ЄДРПОУ 39816845.
Текст рішення складено 25 березня 2026 року.

Суддя