Справа №639/1905/26
Провадження №2-а/639/44/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року 
Новобаварський районний суд міста. Харкова у складі: 
головуючого – судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря – Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2026 року до Новобаварського районного суду міста Харкова, як до адміністративного суду, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Тарасенко В.Ю. до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №3334 від 26.08.2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Судові витрати покласти на відповідача.
В обгрунтування зазначив, що 26.08.2025 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо Позивача була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення за частиною З статті 210-1 КУпАП №б/н, згідно з якою Позивача визнано винним у тому, що він не став на облік за новою адресою. Згідно з даною постановою Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративний штраф у розмірі 17000,00 грн. Дану постанову Позивач на руки всупереч вимогам чинного законодавства не отримував. По пошті ніяких постанов про притягнення Позивача до адміністративної відповідальнрсті Позивачу також не направлялось. Пізніше банківські рахунки Позивача виявились заблокованими і представник Позивача направила адвокатський запит до ВДВС з проханням надати паперову копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. 24.02.2026 р. представник Позивача отримала у відповідь на адвокатський запит по електронній пошті копію постанови про відкриття виконавчого провадження №79933432 датовану 09.01.2026р., і отримав копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Пізніше, 28.02.2026р., копію постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про адміністративне правопорушення предетавник Позивача отримала по пошті. Копію поштового конверту, у якому відправлялася відповідь на адвокатський запит, з вищезазначеними доданими документами, з поштовим штрих-кодом та інформацією з сайту укрпошта про отримання поштового відправлення 28.02.2026р. додаю. Сама відповідь на адвокатський запит, до якої додані вищезазначені документи, датована 23.02.2026р., відповідно, раніше її представник Позивача отримати не могла. На оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення відсутній підпис Позивача про її отримання. Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній. Позивач 26.08.2025р. у ТЦК та СП ніякої постанови не отримував і ніякого підпису ніде не ставив. Відповідно, вважаю, що 10-денний строк, встановлений на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, починає свій відлік 24.02.2026р., тобто з дня, коли вперше представник Позивача отримала по електронній пошті у відповіць на адвокатський запит від ВДВС копію оскаржуваної постанови. Раніше подати до суду позовну заяву про її оскарження Позивач не міг, так як не мав постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. І дізнатись про прийняття даної оскаржуваної постанови про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності Позивач ніяк не міг раніше дати отримання представником Позивача копії оскаржуваної Постанови. Тому, вважаю, що датою, коли Позивач дізнався про ухвалення оскаржуваної постанови, є дата її отримання вперше представником Позивача, а це дата 24.02.2026р.
З даною постановою по справі про адміністративне правопорушення Позивач не згодний у повному обсязі, вважає її гіезаконною і необгрунтованою, з порушенням порядку притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, його законних прав, свобод та інтересів, на підставі наступного: - Позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього як мінімум за 3 дні до його розгляду; - Щодо Позивача минув річний строк, протягом якого взагалі його можна притягувати до адміністративної відповідальності за порущення з моменту його вчинення, відомості про яке містяться в довідці про взяття на облік внутріщньо переміщеної особи від листопада 2022р.; - Позивач на момент відкриття виконавчого провадження Позивач ніс і несе військову службу, так як був призваний на військову службу відповідно до Указу президента України "Про оголощення воєнного стану" від 24.02.2022 року №64/2022 та Указу президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 року №65/2022 і знаходиться по теперішній час.
Крім того, просив поновити строк на оскарження постанови № 3334 від 26.08.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 12 березня 2026 року клопотання представника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Тарасенко Віри Юріївни про поновлення строку на звернення до адміністративного суду – задоволено.
Поновлено  ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до адміністративного суду.
Прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.
Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала від 12.03.2026 року доставлена до електронного кабінету ІНФОРМАЦІЯ_3 14.03.2026 9:52:06.
17 березня 2026 року через систему «Електронний суд» надійщла заява представника позивача Тарасенко В.Ю. про долучення до матеріалів справи доказів та документів.
У судове засідання сторони не зявились, представник позивача адвокат Тарасенко В.Ю. надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та позивача. Позов підтримала в повному обсязі. 
Представник відповідача в судове засіданні не зявився, причини неявки не повідомив, відзив не надав. Будь яких інших заяв та клопотань також не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.
Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що 24 серпня 2025 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУПАП, відповідно до якого 24 серпня 2025 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 співробітниками поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 . Під час перевірки відомостей (персанальних та службових даних) узагальнених і облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників військвовозобовязанаих та резервистів виявлено, що ОСОБА_1 не повідомив про зміну місця проживання в 7-денний строк ІНФОРМАЦІЯ_5 , та вчасно не став на військовий облік, у в зв`язку з чим був поданий у розшук. Вбачається, що своїми діями, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» абзацу першого підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, вйськовохзобов`язаних та резервистів, встановлених у Додатку 2 до Порядку органцізації та ведення військвого обліку призовників, військовозобов`язаних та резервистів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 №1487, чим вчинив правоороушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Громаднину ОСОБА_1 розяснено зміст ст. 63 Конституції України, права та оюов`яхки, передбачені ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністариивне правопорушення відбудеться о 14 год. 0 хв. 26 серпня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_1 . В протоколі наявий підпис ОСОБА_1  (а.с. 20-21).
26 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником ОСОБА_2 складено Постанову №3334 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. 
Згідно постанови №3334 вбачається, що 24 серпня 2025 року до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 співробітниками поліції доставлений громадянин ОСОБА_1 . Під час перевірки відомостей (персанальних та службових даних) узагальнених і облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників військвовозобовязанаих та резервистів виявлено, що ОСОБА_1 не повідомив про зміну місця проживання в 7-денний строк ІНФОРМАЦІЯ_5 , та вчасно не став на військовий облік, у в зв`язку з чим був поданий у розшу. 
Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» абзацу першого підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, вйськовохзобов`язаних та резервистів, встановлених у Додатку 2 до Порядку органцізації та ведення військвого обліку призовників, військовозобов`язаних та резервистів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 №1487, чим вчинив правоороушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Обставини, що помяушують відповідальність за адмінісиративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП обстаинпи, що пом`якшують відповідальність до ст. 34 КУпАП не виявлено.
Постанова не містить відомостей, участі ОСОБА_1 в складанні постанови, відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання ним копії цієї постанови (а.с. 18-19).
Позивач не згоден з вищезазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме постановою №3334 від 26 серпня 2025 року та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Статтею 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачена адміністративна відповідальність відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Частинами 3, 4 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що:
призовники, військовозобов`язані, резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік. У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Відповідно до Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) Призовники, військовозобов`язані та резервістиповинні:
1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов 'язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально- первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;
7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
Відповідно до ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу військовому резерві, зобов`язані: виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 33).
Відповідно до Вдповіді №2457116 від 13.03.2026 щодо отримання інформації про внутріщньо переміщену особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 15.12.2022 по 14.08.2025 мешкав за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 41).
Згідно довідки №6062/3 від 18.12.2025 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , призваний на військову службу до в/ч НОМЕР_1 з 10.11.2025 (а.с. 36).
Відповідно до довідки №9/1/1980 від 20.02.2026 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особовий період в військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 35).
Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В оскаржувані постанові зазначено правопорушеня не став на військовий облік за місцем оформлення ВПО, чим порушені вимоги ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ч. 3 цією статті визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.
Відповідальність за порушення вимог цього Закону, передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, в той же час позивача притягнуто до відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. 
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП).
Враховуючи, що постанова №3334 від 26.08.2025, не містить події правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Тобто, судовим розглядом встановлено, що в оскаржуваній постанові не вірно зазначено норму, яку порушено позивачем, що вказує на невірну кваліфікацію адміністративного правопорушення, що виключає підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 58, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 19, 77-82, 90, 139, 241, 243, 245, 250, 257, 286 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1  про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1  №3334 від 26 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1  за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 суму сплаченого, у відповідності до квитанції №3538-7133-7985-3715 від 02.03.2026, витрати по сплаті судового збору у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складання. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 23.03.2026.

Суддя С.О. Рубіжний