Справа № 466/8962/25
Провадження № 2/444/407/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
02 квітня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Олещук М. М.,
секретар судового засідання Мачіха Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради Львівського району Львівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -
В С Т А Н О В И В : 

На адресу суду від Шевченківського районного суду м.Львова на підставі ухвали судді від 29.09.2025 року за підсудністю за місцем знаходження нерухомого майна до Жовківського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської міської ради Львівського району Львівської області, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Львівської міської ради Львівського району Львівської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є сином померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцем відкриття спадщини є останнє зареєстроване місце її проживання - с. Завадів Львівського району Львівської області.
Позивач додатково повідомляє, що протягом встановленого законодавством шестимісячного строку, передбаченого ст.1270 Цивільного кодексу України, він не подав заяву про прийняття спадщини до відповідного нотаріуса через незнання норм цивільного законодавства, зокрема щодо необхідності подачі заяви у визначений строк. Він не має юридичної освіти та раніше не мав справ зі спадкуванням. На момент смерті спадкодавця він щиро вважав, що як родич автоматично має право на спадщину, і не знав, що необхідно звертатися до нотаріуса протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Крім того, у його дружини тривала важка хвороба, яка потребувала постійного догляду з його боку, включно з лікуванням та реабілітацією, починаючи з 2014 року. Через сімейні обставини та постійне фізичне і моральне навантаження він не мав можливості займатися правовими питаннями, включно з оформленням спадщини. Догляд за близькою людиною у критичному стані фактично унеможливив вчасне звернення до нотаріуса.
Про те, що він не реалізував право на спадщину, він дізнався лише у вересні 2025 року, коли звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, йому було повідомлено, що у спадковій справі відсутні документи, які підтверджують факт прийняття ним спадщини у встановлений строк, і що він не проживав зі спадкодавцем на момент її смерті, а отже, був зобов`язаний подати відповідну заяву до суду.
Враховуючи викладене, просить суд визнати поважність причин пропуску строку та надати йому можливість реалізувати його право на спадщину. Просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою судді від 07.11.2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.01.2026 року.
12.01.2026 року ухвалою суду витребувано із Третьої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справу № 511/2025 (номер у спадковому реєстрі 74608281) відкриту після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2026 року.
05.03.2026 року розгляд справи відкладено на 02.04.2026 року.
Представник позивача подала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. В заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. 
З огляду на неведене, суд вирішив розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 ,що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (арк. спр.14). 
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк.спр.13).
Із копії свідоцтва про шлюб встановлено, що позивач ОСОБА_1 28.07.2009 року одружився із ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (арк.спр.15).
Із копій медичних довідок та документів встановлено, що дружина позивача з 07.11.2016 року по 2020 рік хворіла (арк.спр.16-23). 
Із копій Державних актів на право приватної власності на землю встановлено, що такі видані на ім`я  ОСОБА_2 (арк.спр.114-116).
Із копії витягу про реєстрацію права власності нерухомого майна виданого ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" встановлено, що  ОСОБА_2 на підставі договору дарування посвідченого Жовківською державною нотаріальною конторою на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 (арк.спр.36).
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №82579413 від 17.09.2025 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу №511/2025 (арк. спр.35).
Відповідно до листа Третьої Львівської ДНК Львівської області від 22.09.2025 року 01-16, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , оскільки спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду (арк. спр.36-37).
Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до обставин викладених у позовній заяві, причиною пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 є те, що у зв`язку з сімейними обставинами і тривалим лікуванням його дружини, необізнаність із визначеними законодавством процедурами спадкування, він не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . У зв`язку із зазначеним, позивач вважає, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець. 
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 підставно звернувся до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості немає.
Ураховуючи зазначене вище, суд вважає, що причини пропуску строку позивачем для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому позивачу належить продовжити такий строк.
Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 10.04.2026 року.

Суддя:          Олещук М. М.