КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 року Київ справа №320/37239/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії
, 
В С Т А Н О В И В:
Рух справи
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1 Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368) про відмову у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.05.2025 №930050886041; 
2. Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368) провести перерахунок пенсії по інвалідності 2 групи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.01.2018; 
3. Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму недоплаченої пенсії за віком з 01.01.2018;
4. Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368) нарахувати пенсію по інвалідності 2 групи у розмірі 3764,60 (три тисячі сімсот шістдесят чотири гривні, шістдесят коп.) грн. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, а саме з 28.04.2025.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем протиправно перераховано пенсію позивача з обрахуванням одного року страхового стажу в розмірі 1%, оскільки пенсія позивачу була призначена відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі -Закон України №1058-IV) в редакції від 12.05.2016, а величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) обрахована в розмірі 1,35%, тому, на думку позивача, подальші перерахунки його пенсії мають відбуватися з урахуванням закону, на підставі якого пенсія була призначена.
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 29.07.2025 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Позивач з 31.10.2017 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При призначенні пенсії позивача було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні із застосуванням оцінки одного року страхового стажу 1,35 з урахуванням середньої заробітньої плати - 3764,40.
Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2017, зокрема визначено, що за період участі в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії з 01.01.2018 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, керуючись пунктом 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатом розгляду документів, відповідачем прийнято рішення від 05.05.2025 №930050886041 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами №2148-VІІІ від 03.10.2017, величина оцінки одного року страхового стажу, визначена відповідно до цього Закону з 01.10.2017 дорівнює 1%.
Відповідач листом від 23.05.2025 відмовило у здійсненні перерахунку та проінформувало, що відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 гри.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При проведенні перерахунку пенсій з 01.10.2017 враховано норми пункту 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058. При цьому, величина оцінки одного року страхового стажу з 01.10.2017 була переглянута з 1,35% на 1%. Разом з тим, згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Тобто, встановлюється доплата до попереднього розміру пенсії, яка враховується при подальших перерахунках, тобто, переглядається/поглинається на розмір такого підвищення. Перерахунки пенсії проведені в розмірах, передбачених законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими Кабінетом Міністрів України.
Не отримавши перерахунку належної пенсії, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (Закон № 1058-IV).
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
На момент призначення пенсії позивачу частина перша статті 25 Закону № 1058-IV передбачала, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс = (См х Вс) / (100% х 12), де Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.
11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII (Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни, зокрема до Закону №1058-IV, розділ XV Прикінцевих та перехідних положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.
Пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі Закон №2148-VIII), з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
При цьому, нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Таким чином, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.
Верховний Суд в постановах від 12.11.2020 у справі № 260/401/19, від 25.11.2020 у справі № 826/7508/18, від 14.09.2023 у справі № 640/1143/20, від 08.04.2024 у справі №580/6509/23 неодноразово звертав увагу, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1 % одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.
При цьому, перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.10.2017, тобто після набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, що виключає зворотну дію закону в часі.
Водночас, нормами пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Тобто, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.
У силу спеціального застереження ч.4 ст.60-2 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України від 10.10.2024р. №4017-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про адміністративну процедуру» виплата, припинення та поновлення виплати пенсій здійснюються відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та Законом України «Про адміністративну процедуру».
Закон України "Про адміністративну процедуру" від 17.02.2022 року, №2073-IX (далі Закон № 2073-ІХ), дія якого відповідно до ч. 2 ст. 1 та п. 3 Розділу IX Прикінцеві та перехідні положення (до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить принципам цього Закону) поширюється на правовідносини у сфері захисту соціальних прав, в частині адміністративної процедури.
У розумінні п.3 ч.1 ст.2 Закону №2073-ІХ адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб).
За приписами ст.8 Закону №2073-ІХ одним із принципів адміністративної процедури є принцип обґрунтованості, суть якого полягає в тому, що обґрунтування адміністративного акта дозволяє особі зрозуміти, чому адміністративний акт є саме таким, а також допомагає вирішити питання про те, чи варто використати засоби правового захисту. Також обґрунтованість діяльності адміністративних органів та результатів цієї діяльності (адміністративних актів) сприяють реалізації інших принципів загальної адміністративної процедури як концепту верховенства права загалом, так і принципів законності, пропорційності тощо зокрема.
Крім цього, серед принципів адміністративної процедури згідно положення Закону №2073-IX, є принцип гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні (ст. 17 Закону №2073-ІХ) особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи (ч. 1 ст. 17); адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків (частина 2 статті 17).
Частиною 2 ст.18 Закону №2073-ІХ визначено, що адміністративний орган зобов`язаний повідомити особу про спосіб, порядок і строк оскарження адміністративного акта, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону №2073-ІХ учасники адміністративного провадження мають право бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника.
За правилами ч. 1 ст. 71 Закону №2073-ІХ письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.
Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону №2073-ІХ протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема: 1) прийнятий адміністративним органом, що: а) не мав на це повноважень; б) використав дискреційні повноваження незаконно; 2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта; 3) порушує норми матеріального права; 4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Відповідно до положень Закону № 2073-IX при прийняття такого акту негативного впливу на права позивача, відповідач зобов`язаний був дотриматися принципів обґрунтованості та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні, не дотримання яких, відповідно до частини 2 статті 87 цього ж Закону, є безумовною підставою для визнання такого акту протиправним.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
За правилами частини третьої статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2015 року № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Висновок щодо звуження прав позивача внаслідок прийняття Закону № 2148-VIII та застосування коефіцієнту оцінки страхового стажу у розмірі 1% залежить від того чи зменшився у зв`язку з цим розмір пенсії позивача.
Відповідачем надано обгрунтування в частині того, що застосування з 01.03.2021 величина оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% з показником середньої заробітньої плати (доходу) 3764,40 грн призвело б до зменшення розміру пенсії позивача.
Водночас суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття рішення № 930050886041 від 05.05.2025 не дотримався вимог адміністративної процедури, оскільки належним чином не обґрунтував підстави прийняття такого рішення та не надав вичерпної відповіді на доводи позивача щодо можливого зменшення розміру пенсії з 01.01.2018.
Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2023 року у справі № 420/14943/21 сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
Так, позивач у заяві просив перерахувати пенсії з 01.01.2018, зазначають про обмеження її розміру через незастосування величина оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.
В оскарджуваному рішенні відповідач фактично обмежився посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 та загальні положення законодавства, проте не навів належного обґрунтування щодо застосованих розрахунків пенсії позивача, за період з 01.01.2018 по 28.02.2021.
Отже, відповідачем не надано належної та вичерпної оцінки доводам позивача, а також не забезпечено належного мотивування прийнятого адміністративного акта, що не дає можливості встановити повноту та правомірність здійснених розрахунків.
Відтак, суд дійшов висновку, що під час ухвалення та реалізації зазначеного адміністративного акта відповідачем було допущено порушення принципів адміністративної процедури, зокрема щодо обґрунтованості, законності та дотримання прав та інтересів позивача.
Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Верховний Суд у справі № 0940/2394/18 зазначив: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або під час прийняття такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду. Критеріями, що впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Таким чином, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту права позивача на пенсійне забезпечення, з метою усунення допущених порушень, необхідно визнати рішення відповідача № 930050886041 від 05.05.2025 протиправним та скасувати його, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.04.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти за результатами такого розгляду належним чином обґрунтоване рішення.
З огляду на наведене вище, позовні вимоги необхідно задовольнити частково. 
Розподіл судових витрат
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Позовні вимоги – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 05.05.2025 №930050886041 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.04.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
4. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; код ЄДРПОУ 42098368.

Суддя   Сас Є.В.