ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 лютого 2026 року справа №200/2703/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі № 200/2703/25 (головуючий суддя у І інстанції – Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.12.2024 № 057250005320 про відмову в призначенні пенсії з 09.08.2023;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію з 09.08.2023, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 з повним робочим днем під землею, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 :
до стажу роботи, який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 періоди роботи з 05.05.1994 по 26.12.1994, з 28.12.1994 по 05.06.1996, з 03.09.1996 по 14.04.1997, з 04.11.1997 по 15.02.1998, з 05.03.1998 по 31.07.1998, з 01.08.1998 по 28.07.2000, з 27.01.2003 по 10.07.2003, з 16.10.2003 по 05.03.2004, з 29.03.2004 по 25.05.2005, з 01.07.2005 по 08.12.2008, з 21.07.2009 по 05.12.2010, з 05.01.2015 по 24.05.2016;
на провідній посаді періоди роботи з 06.12.2010 по 17.03.2014, з 31.08.2016 по 09.08.2023 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.
В обґрунтування позову зазначив, що 09.08.2023 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 16.12.2024 № 057250005320 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, повторно відмовило йому в призначенні пенсії в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
Таке рішення відповідача є протиправним.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.12.2024 № 057250005320 про відмову в призначенні пенсії з 09.08.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути питання про врахування періоду фахового навчання ОСОБА_1 з 05.05.1994 по 15.05.1994 та періоду проходження військової служби з 05.05.1994 по 05.06.1996 до пільгового стажу що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 з повним робочим днем під землею, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 періоди роботи 26.08.1994, з 05.03.1998 по 31.07.1998, з 28.12.2005 по 31.12.2005, з 27.02.2006 по 28.02.2006, з 27.09.2006 по 30.09.2006, з 28.02.2007, з 31.07.2007, з 30.11.2007, з 28.01.2008 по 31.01.2008, з 27.06.2008 по 30.06.2008, з 29.07.2008 по 31.07.2008, з 21.07.2009 по 05.12.2010, з 01.03.2015 по 09.03.2015, з 01.05.2015, з 01.07.2015 по 02.07.2015, з 01.08.2015 по 03.08.2015.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та Постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 з повним робочим днем під землею періоди роботи на провідних професіях: з 06.12.2010 по 17.03.2014, 31.08.2016, з 22.09.2016 по 30.09.2016, з 28.11.2016 по 30.11.2016, 31.05.2017, 30.11.2017, 30.04.2018, 30.09.2018, 31.12.2019, 30.06.2020, 30.09.2020, 31.12.2020, 30.04.2021, 31.08.2021, 31.10.2022, з 29.11.2022 по 30.11.2022, 31.03.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області врахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 06.12.2010 по 17.03.2014, з 31.08.2016 по 09.08.2023 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.
В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 гривень 96 копійок.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву позивача від 09.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та винесено рішення про відмову в призначенні пенсії пільгових умовах від 16.12.2024,у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого частиною 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:
- з 05.03.1998 по 31.07.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня довідка, що уточнює пільговий характер роботи;
- з 31.05.2004 по 31.05.2004, з 30.09.2004 по 30.09.2004, з 30.04.2005 по 30.04.2005 – згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 119 від 18.05.2023;
- з 28.12.2005 по 31.12.2005, з 27.02.2006 по 28.02.2006, з 27.09.2006 по 30.09.2006, з 28.02.2007 по 28.02.2007, з 31.07.2007 по 31.07.2007, з 30.11.2007 по 30.11.2007, з 28.01.2008 по 31.01.2008, з 28.03.2008 по 31.03.2008, з 27.06.2008 по 30.06.2008, з 29.07.2008 по 31.07.2008 - згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 050723-1-к від 05.07.2023 та довідкою № 050723-2-к від 05.07.2023;
- з 21.07.2009 по 17.03.2014 - відсутня довідка, що уточнює пільговий характер роботи;
- з 01.03.2015 по 09.03.2015, з 01.05.2015 по 01.05.2015, з 01.07.2015 по 02.07.2015, з 01.08.2015 по 03.08.2015 - згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 1-432 від 26.04.2023;
- з 31.08.2016 по 31.08.2016, з 22.09.2016 по 30.09.2016, з 26.11.2016 по 30.11.2016, з 31.05.2017 по 31.05.2017, з 30.11.2017 по 30.11.2017, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 30.09.2018 по 30.09.2018, з 31.12.2019 по 31.12.2019, з 30.06.2020 3 по 30.06.2020, з 30.09.2020 по 30.09.2020, з 31.12.2020 по 31.12.2020, з 30.04.2021 по 30.04.2021, з 31.08.2021 по 31.08.2021, з 31.10.2022 по 31.10.2022, з 29.11.2022 по 30.11.2022, з 31.03.2023 по 31.03.2023 - згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 02/788 від 08.08.2023 та довідкою № 02/789 від 08.08.2023.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Харківській області.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 09.08.2023 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
17.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням № 057250005320 відмовило позивачу в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.
Згідно з цим рішенням пільговий стаж позивача - роботи підземні, П/П(20) становить: 7 років 6 місяців 29 днів, пільговий стаж особи роботи підземні, професії за постановою 202(25) становить: 18 років 6 місяців 24 дні,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 у справі № 520/26727/23, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.08.2023 № 057250005320 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з повним робочим днем під землею, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 до стажу роботи який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 періоди роботи з 05.05.1994 по 26.12.1994, з 28.12.1994 по 05.06.1996, з 03.09.1996 по 14.04.1997, з 04.11.1997 по 15.02.1998, з 05.03.1998 по 31.07.1998, з 01.08.1998 по 28.07.2000, з 27.01.2003 по 10.07.2003, з 16.10.2003 по 05.03.2004, з 29.03.2004 по 25.05.2005, з 01.07.2005 по 08.12.2008, з 21.07.2009 по 05.12.2010, з 05.01.2015 по 24.05.2016, на провідній посаді періоди роботи з 06.12.2010 по 17.03.2014, з 31.08.2016 по 09.08.2023 зі збільшенням стажу на 3 місяці за кожний рік та повторно розглянути заяву від 09.08.2023 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/26727/23 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 по справі № 520/26727/23 - скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з повним робочим днем під землею, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 до стажу роботи який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 періоди роботи з 05.05.1994 по 26.12.1994, з 28.12.1994 по 05.06.1996, з 03.09.1996 по 14.04.1997, з 04.11.1997 по 15.02.1998, з 05.03.1998 по 31.07.1998, з 01.08.1998 по 28.07.2000, з 27.01.2003 по 10.07.2003, з 16.10.2003 по 05.03.2004, з 29.03.2004 по 25.05.2005, з 01.07.2005 по 08.12.2008, з 21.07.2009 по 05.12.2010, з 05.01.2015 по 24.05.2016, на провідній посаді періоди роботи з 06.12.2010 по 17.03.2014, з 31.08.2016 по 09.08.2023 зі збільшенням стажу на 3 місяці за кожний рік. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 по справі № 520/26727/23 - залишено без змін.
Скасовуючи частково рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що зобов`язуючи ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з повним робочим днем під землею, до стажу роботи який передбачений Постановою КМУ від 31.03.1994 № 202 спірні періоди роботи суд першої інстанції не з`ясував чи були ці періоди не враховані пенсійним органом, чи працював позивач в ці дні, а тому дійшов передчасних висновків про їх зарахування. Колегія суддів зауважила, що відмова у задоволенні позовних вимог в цій частині, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду, в разі прийняття пенсійним органом рішення про відмову у зарахуванні певних періодів роботи позивача до пільгового стажу.
16.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву позивача та прийнято рішення № 057250005320 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , мотивоване відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
В оскаржуваному рішенні зазначено, що пільговий стаж позивача по ст. 14 підземні професії за пост. 202 (25) становить 18 років 7 місяців 14 днів.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:
з 05.03.1998 по 31.07.1998 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня довідка, що уточнює пільговий характер роботи;
з 31.05.2004 по 31.05.2004, з 30.09.2004 по 30.09.2004, з 30.04.2005 по 30.04.2005 – згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 119 від 18.05.2023;
з 28.12.2005 по 31.12.2005, з 27.02.2006 по 28.02.2006, з 27.09.2006 по 30.09.2006, з 28.02.2007 по 28.02.2007, з 31.07.2007 по 31.07.2007, з 30.11.2007 по 30.11.2007, з 28.01.2008 по 31.01.2008, з 28.03.2008 по 31.03.2008, з 27.06.2008 по 30.06.2008, з 29.07.2008 по 31.07.2008 - згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 050723-1-к від 05.07.2023 та довідкою № 050723-2-к від 05.07.2023;
з 21.07.2009 по 17.03.2014 через відсутність довідки, що уточнює пільговий характер роботи;
з 01.03.2015 по 09.03.2015, з 01.05.2015 по 01.05.2015, з 01.07.2015 по 02.07.2015, з 01.08.2015 по 03.08.2015 - згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 1-432 від 26.04.2023;
з 31.08.2016 по 31.08.2016, з 22.09.2016 по 30.09.2016, з 26.11.2016 по 30.11.2016, з 31.05.2017 по 31.05.2017, з 30.11.2017 по 30.11.2017, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 30.09.2018 по 30.09.2018, з 31.12.2019 по 31.12.2019, з 30.06.2020 3 по 30.06.2020, з 30.09.2020 по 30.09.2020, з 31.12.2020 по 31.12.2020, з 30.04.2021 по 30.04.2021, з 31.08.2021 по 31.08.2021, з 31.10.2022 по 31.10.2022, з 29.11.2022 по 30.11.2022, з 31.03.2023 по 31.03.2023 - згідно із довідкою, що уточнює пільговий характер роботи № 02/788 від 08.08.2023 та довідкою № 02/789 від 08.08.2023.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що записами в трудовій книжці, даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу підтверджено пільговий характер роботи позивача у спірні періоди.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV. 
Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202.
Згдіно із розділом 1 зазначеної постанови до списку робіт і професій включено підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). 
В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з п. 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. 
Пунктом 20 вказаного Порядку встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Київській та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Приписами частини п`ятої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Суд першої інстанції правильно визначив, що записи трудової книжки позивача НОМЕР_1 про роботу в період з 05.03.1998 по 31.07.1998 та з 21.07.2009 по 05.12.2010 є достатніми для встановлення зайнятості позивача протягом зазначених періодів на роботах, що входять до робіт згідно зі Списком, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 № 202, з огляду на що доводи відповідача про необхідність підтвердження зазначеного стажу роботи уточнюючими довідками не приймаються судом.
Крім цього, в Індивідуальних відомостях про застраховану особу наявні відомості про спеціальний стаж позивача за кодом підстав обліку ЗПЗ014А1 тривалістю 5 місяців 11 днів з липня по грудень 2009 року та період з січня по листопад 2010 року, 5 днів у грудні 2010 року. 
Таким чином, враховуючи висновок суду про достатність записів трудової книжки для визначення роботи, що виконував позивач з 05.03.1998 по 31.07.1998 та з 21.07.2009 по 05.12.2010 як такої, що входить до переліку робіт згідно зі Списком, затвердженим Постановою № 202 від 31.03.1994 та ненадання відповідачем документів, які б спростовували наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність неврахування періодів роботи позивача з 28.12.1994 по 05.06.1996 та з 21.07.2009 по 05.12.2010 до пільгового стажу згідно з постановою КМУ від 31.03.1994 № 202.
Щодо неврахування періодів роботи позивача: 26.08.1994, 31.05.2004, з 30.09.2004, з 30.04.2005, 28.12.2005 по 31.12.2005, з 27.02.2006 по 28.02.2006, з 27.09.2006 по 30.09.2006, з 28.02.2007, з 31.07.2007, з 30.11.2007, з 28.01.2008 по 31.01.2008, з 28.03.2008 по 31.03.2008, з 27.06.2008 по 30.06.2008, з 29.07.2008 по 31.07.2008, 01.03.2015 по 09.03.2015, з 01.05.2015 по 01.05.2015, з 01.07.2015 по 02.07.2015, з 01.08.2015 по 03.08.2015 на підставі довідок, уточнюючих пільговий характер роботи суд зазначає таке.
Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач:
в період з 05.05.1994 по 26.12.1994 працював на посаді гірника підземного 3 розряду на Шахті Курахівська (записи 1-6);
в період з 29.03.2004 по 25.05.2005 - гірником підземним на ділянці монтажу та демонтажу обладнання у структурному підрозділі «Шахта «Курахівська» ДП «Селидіввугілля» (записи 1-2, стор. 42, 43 трудової книжки);
в період з 01.07.2005 по 08.12.2008 - гірником по ремонту гірничих виробок з повним підземним робочим днем у ТОВ «Вуглетехнік» (записи 28, 29);
в період з 05.01.2015 по 24.05.2016 - підземним гірником по ремонту виробок з повним робочим днем в шахті на ділянці ремонтно-відновлювальних робіт у ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» (записи № 37, 38).
Згідно з довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта Курахівська» ДП «Селидіввугілля» від 18.05.2023 № 119, позивач працював повний робочий день на підземних роботах на Шахті «Курахівська»:
в період з 26.08.1994 по 26.12.1994 - виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою гірник підземний на дільниці ЕМВ, що передбачені Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 101010000 а, затвердженим постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додаткові відомості про відсутність позивача на роботі 26.08.1994 у довідці наведено;
в період з 29.03.2004 по 25.05.2005 - виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою гірник підземний на дільниці ЕМВ, що передбачені Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1а, затвердженим постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у додаткових відомостях довідки зазначено про прогули 1 день у травні 2004 року, 1 день – у вересні 2004 року та 1 день у квітні 2005 року.
Згідно довідки ТОВ «Вуглетехник» від 05.07.2023 № 050723-1к позивач в період з 01.07.2005 по 08.12.2008 виконував роботи в підземних умовах на вугільних шахтах (на глибині більше 150 м) за професією, посадою гірник з ремонту гірничих виробок підземний, що передбачена розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах» позиція 1.1, КП 7111, Списку № 1 затвердженим постановою КМУ № 36 від 16.01.2003.
У довідці про підземні виходи зазначено про перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати 4 дні у грудні 2005 року, 2 дні у лютому 2006 року, 4 дні у вересні 2006 року, 1 день у лютому 2007 року, 1 день у липні 2007 року, 1 день у листопаді 2007 року, 4 дні у січні 2008 року, був відсутній за нез`ясованих обставин у 4 дні у березні 2008 року, дні простою -4 дні у червні 2008 року та 2 дні у липні 2008 року.
Відповідно до довідки ВП «Шахта Україна» від 26.04.2003 № 1-432 позивач в період з 05.01.2015 по 24.05.2016 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою підземний гірник з ремонту гірничих виробок дільниці ремонтно-відновлювальних робіт, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1, затвердженим постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у додаткових відомостях довідки зазначено про перебування позивача у відпустці збереження заробітної плати: 3 дні у березні 2015 року, 1 день - у травні 2015 року, 2 дні - у липні 2015 року, 3 дні у серпні 2015 року та участь у голодному бунті 6 днів у березні 2015 року.
Отже, відповідачем не враховані до пільгового стажу позивача дні перебування позивача відпустці без збереження заробітної плати, відсутність на роботі за нез`ясованих обставин, дні простою та участі в страйках.
Згідно зі статтею 84 КЗпП України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки" працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.
За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та роботодавцем, але не більше 30 календарних днів на рік.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними із видів відпусток.
Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.
У листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 зазначено, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
Цим листом Міністерство соціальної політики України роз`яснило, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.
У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.
Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, днів відпустки без збереження заробітної плати за умови що 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.
Матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю.
Відповідно до статті 28 Закону України Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) від 03.03.1998 № 137/98-ВР організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. […]. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.
Отже, перебування позивача у страйку не зараховується до стажу тільки у разі визнання такого страйку судом незаконним.
Відповідачем доказів того, що страйк, в якому приймав участь позивач, визнано незаконним у судовому порядку, не надано, а тому з урахуванням вимог Закону № 137/98-ВР час участі у страйку підлягає зарахуванню до пільгового стажу.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що є неправомірним неврахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів: 26.08.1994, з 28.12.2005 по 31.12.2005, з 27.02.2006 по 28.02.2006, з 27.09.2006 по 30.09.2006, з 28.02.2007, з 31.07.2007, з 30.11.2007, з 28.01.2008 по 31.01.2008, з 27.06.2008 по 30.06.2008, з 29.07.2008 по 31.07.2008, з 01.03.2015 по 09.03.2015, 01.05.2015, з 01.07.2015 по 02.07.2015, з 01.08.2015 по 03.08.2015.
З урахуванням розрахунку стажу та наведеного в рішенні про відмову в призначенні пенсії від 16.12.2024 спірними періодами, що не враховані до пільгового стажу згідно з Постановою № 202 від 31.03.1994 як робота на провідних професіях є такі періоди роботи позивача: з 06.12.2010 по 17.03.2014, 31.08.2016, з 22.09.2016 по 30.09.2016, з 28.11.2016 по 30.11.2016, 31.05.2017, 30.11.2017, 30.04.2018, 30.09.2018, 31.12.2019, 30.06.2020, 30.09.2020, 31.12.2020,30.04.2021, 31.08.2021, 31.10.2022, 29.11.2022 по 30.11.2022, 31.03.2023.
Під час вирішення питання правомірності неврахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу згідно з постановою від 31.03.1994№ 202 як роботу на провідних професіях суд виходить з такого.
В трудовій книжки позивача серії НОМЕР_1 зазначено, що позивач в період з 21.07.2009 по 17.03.2014 працював у ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» (записи 30-34):
з 06.12.2010 переведений прохідником 5 розряду під землею у відокремленому підрозділі Шахтобудівельне управління № 9 (запис 31);
з 01.01.2013 – переведений прохідником до ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» (запис 33).
Професія прохідник є провідною професією на підземних роботах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та надає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Відповідно до відомостей про спецстаж Індивідуальних відомостей по застраховану особу, зазначений період роботи позивача повністю врахований за кодом обліку підстав стажу ЗПЗ014А2, що відповідає зайнятості працівників провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
Згідно з записами 39-40 трудової книжки, починаючи з 31.08.2016 позивач працював прохідником у ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з повним робочим днем під землею
Відповідно до довідки від 08.08.2023 № 02/788 позивач в період з 31.08.2016 по день видачі довідки (08.08.2023) працював на посаді прохідника підземної гірничопрохідницької дільниці 1, 2, 3, 4, 6, що передбачена Списком № 1 розділ № 1 постанови КМУ від 24.06.2016 № 461 та ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.
В довідці також зазначено, що позивач не перебував у відпустці без збереження заробітної плати, походив навчання у навчальному пункту 1 день у серпні 2016, з днів у вересні 2016, 3 дні у листопаді 2016, 1 день у травні 2017, 1 день у листопаді 2017, 1день у квітні 2018, 1 день у вересні 2018 року, 1 день у грудні 2019 року, 1 день у червні 2020 року, 1 день у вересні 2020 року, 1 день у грудні 2020 року, 1 день у квітні 2021 року, 1 день у серпні 2022 року, 1 день у жовтні 2022 року, 1 день у березні 2023 року, стажування - 5 днів у вересні 2016 року, з оплатою підземного робочого., простій 2 дні у листопаді 2022 року.
Відповідно до статті 20 Закону України "Про охорону праці" усі працівники при прийнятті на роботу і в процесі роботи проходять на підприємстві інструктаж (навчання) з питань охорони праці. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні проходити попереднє спеціальне навчання і один раз на рік перевірку знань відповідних нормативних актів про охорону праці. Інструкцію з навчання працівників шахт затверджено наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці Держнаглядохоронпраці від 30.05.1995 № 75.
Враховуючи обов`язковість проходження навчання працівників, зайнятих на роботах з підвищеною небезпекою, суд першої інстанції правильно визначив, що періоди проходження навчання позивачем підлягають врахуванню до пільгового стажу як спеціального. Період простою також підлягає врахуванню з підстав, що описані вище.
Таким чином, з урахуванням відомостей трудової книжки позивача, Індивідуальних відомостей про особу (відомості про спецстаж), відомостей довідки від 08.08.2023 № 02/788 періоди робот позивача з 06.12.2010 по 17.03.2014, 31.08.2016, з 22.09.2016 по 30.09.2016, з 28.11.2016 по 30.11.2016, 31.05.2017, 30.11.2017, 30.04.2018, 30.09.2018, 31.12.2019, 30.06.2020, 30.09.2020, 31.12.2020,30.04.2021, 31.08.2021, 31.10.2022, 29.11.2022 по 30.11.2022, 31.03.2023 відповідачем безпідставно не враховані до пільгового стажу згідно з Постановою № 202 від 31.03.1994 як роботи на провідних професіях.
Щодо врахування періоду роботи позивача на провідній посаді з 06.12.2010 по 17.03.2014 та з 31.08.2016 по 09.08.2023 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 суд виходить з такого.
Пунктом 5 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено можливість взаємного зарахування періодів роботи, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, у тому числі на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України та періодів такої роботи за провідними професіями.
Необхідність застосування вказаних роз`яснень підтверджено Верховним Судом у постанові від 04.06.2019 у справі № 333/3704/16-а(2-а/333/1/17), у постанові від 18.11.2024 у справі № 200/1009/24 (К/990/32863/24).
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, при вирішенні цієї справи суд враховує висновки Верховного Суду та зазначає про необхідність обчислення стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із врахуванням правил обчислення стажу підземної роботи, що визначені у Роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу підземної роботи, що надає право на призначення пенсії незалежно від віку.
В оскаржуваному рішенні від 16.12.2024 відповідачем зазначено про наявність у позивача стажу роботи на посадах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 - 18 років 7 місяців 14 днів, що є достатнім для застосування правил розрахунку стажу, що встановлені Роз`ясненням № 8 від 20.01.1992.
Згідно із розрахунком стажу, наданим позивачем, тривалість стажу на підземних роботах, провідні професії становить 18 років 7 місяців 14 днів, проте, пільговий стаж роботи позивача на провідних професіях обчислений із застосуванням коефіцієнту кратності 1, що не відповідає Роз`ясненню № 8 від 20.01.1992.
Таким чином, вимоги позивача про зобов`язання зарахувати періоди роботи з 06.12.2010 по 17.03.2014, з 31.08.2016 по 09.08.2023 як затятості на провідних професіях із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Таким чином, суд першої інстанції правильно виснував, що встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про неправильне визначення відповідачем тривалості стажу позивача, що є достатньою підставою для скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 16.12.2024 та наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити обчислення тривалості пільгового стажу позивача, що надає право на призначення пенсії за віком на підставі п. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі № 200/2703/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі № 200/2703/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 16 лютого 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 16 лютого 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць
Судді Е.Г. Казначеєв
І.В. Сіваченко