Справа 307/4356/25
Провадження по справі 2/305/1273/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2026 року          м. Рахів
Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Верещак С.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк», представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ: 
До Рахівського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в особі представника Шкапенка Олександра Віталійовича,  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». 26.03.2024 року, Позичальник уклав з Банком кредитний договір №ABH0CT155101711448677564 щодо надання кредиту в розмірі 7700 грн строком на 36 місяців (тобто до 25.03.2027 року) зі сплатою процентів у розмірі 85,00 % щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн.
Відповідно до п. п. 3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього договору: 7700 грн на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 25.03.2027 року, терміном на 36 місяці. 
Згідно з п. 6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 85.00 річних. Відповідно до п. 7, Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0.00 грн.
Станом на 06.11.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 16816,82 грн., яка складається із: 7700 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6923,32 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією, 2193,50 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. 
Відповідно до п. 11 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» та/або Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» у випадку порушення Клієнтом зобов`язань із погашення Заборгованості Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу. 
Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (Заяві на погодження використання електронного підпису). У разі, якщо вказані документи підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. 
Зазначає, що Позивач при пред`явлені цього позову поніс витрати у розмірі 2422,4 грн по сплаті судового збору та очікує понести витрати у розмірі, що передбачені Законом України “Про судовий збір” (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). 
Враховуючи викладене, просить стягнути з Відповідача - ОСОБА_1 на користь АТ "А-БАНК" заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101711448677564 від 26.03.2024 року у розмірі 16 816,82 грн, яка складається із: 7700 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6923,32 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією, 2193,50 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. Також просить стягнути з відповідача на користь АТ “А-БАНК” судові витрати у розмірі сплаченого судового збору в сумі 2422,4 грн.
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.11.2025 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк», представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Рахівськго районного суду Закарпатської області.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, в матеріалах справи є клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В позовній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом неодноразового надсилання судових повісток поштовим відправленням, та опублікуванням «оголошень» на офіційному сайті суду. Відзиву, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.
На підставі наведеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що Відповідач у встановлений законом строк відзив не подав, у матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи 26.03.2024 року, ОСОБА_1 уклав з Банком кредитний договір №ABH0CT155101711448677564, відповідно до умов якого сума кредиту 7700 грн, строк 36 місяців (тобто до 25.03.2027 року), процентна ставка фіксована 85,00 % , розмір щомісячного платежу 603,87 грн., денна процентна ставка 0,17%. Загальна вартість кредиту 21739,17 грн.
Цей договір містить всі істотні умови, у тому числі суму кредиту, відсотки та порядок їх нарахування, строк повернення кредиту, орієнтовну загальну вартість кредиту та орієнтовну реальну річну процентну ставку, відповідальність сторін тощо.
Так, згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 06.11.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складала суму 16816,82 грн, яка складається із: 7700 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6923,32 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією, 2193,50 грн - загальний залишок заборгованості за пенею. 
На підтвердження умов договору АТ «А-Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», копію заяви про надання послуг «Швидка готівка» №ABH0CT155101711448677564 від 26.03.2024, таблицю обчислення загальної вартості кредиту, протокол складання та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, розрахунок заборгованості, меморіальний ордер від 26.03.2024 16.12.2024 року щодо перерахування коштів відповідачу, виписку по кредиту за період з 26.03.2024 по 05.11.2025 року.
Матеріали справи містять підтвердження, що саме ці Умови кредитування розумів Відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.
За наведених обставин наявні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «А-Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним з основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Враховуючи наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості станом на 06.11.2025 року, суд вважає, що відповідач був ознайомлений з умовами та тарифами кредитування, оскільки останній періодично сплачував заборгованість за тілом кредиту та відсотками. 
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, отже Позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь АТ «А-Банк» фактичну суму заборгованості за кредитом №ABH0CT155101711448677564 від 26.03.2024 в розмірі 16 816,82 грн, яка складається із: 7700 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6923,32 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн - загальний залишок заборгованості за комісією, 2193,50 грн - загальний залишок заборгованості за пенею.
Згідно ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263-265, 268, 274-279, 280, 288 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк», представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 рах. № НОМЕР_2 ЄДРПОУ 14360080, МФО №307770) заборгованість за кредитним договором №ABH0CT155101711448677564 від 26.03.2024 в розмірі 16 816 (шістнадцять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 82 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  (ІПН: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 рах. № НОМЕР_2 ЄДРПОУ 14360080, МФО №307770) сплачений судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя О.М. Попова