Справа № 487/8992/25 
Провадження № 1-кп/487/397/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
 
при секретарі - ОСОБА_2 
 
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12025152030001350 за обвинуваченням: 
 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, учня 9 класу Миколаївської гімназії №4 ММР Миколаївської області, раніше не судимого, проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
 
прокурора - ОСОБА_4 ,
 
захисника - ОСОБА_5 
 
законного
 
представника- ОСОБА_6 
 
обвинуваченого - ОСОБА_3 

 
ВСТАНОВИВ

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується, в тому, що 18.09.2025, приблизно о 05:50 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, спільно зі знайомим, який на момент вчинення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, проходили по дитячому містечку «Казка», що розташоване за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Захисників Миколаєва, 38а, де на території побачили касові приміщення №1 та №2.
Перебуваючи у вказаному місці у зазначений час у ОСОБА_3 та його знайомого, який на момент вчинення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виник раптовий, протиправний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, тобто на вчинення крадіжки.
Реалізовуючи свій раптово виниклий, протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого манна та обернення його свою користь, ОСОБА_3 разом зі знайомим, який на момент вчинення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, діючи таємно, умисно, протиправно, розуміючи, що на території України введено військовий стан, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом пошкодження дверей кас №1 та №2 за допомогою заздалегідь заготовленим предметом, що розташовані за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Захисників Миколаєва, 38а, на території дитячого містечка «Казка», проникли до приміщень кас та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволоділи наявними грошовими коштами на загальну суму 9140 гривень.
Після чого, ОСОБА_3 , разом зі знайомим, який на момент вчинення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальний збиток на загальну суму 9140 гривень.
Своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше сховище, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України .
В судовому засіданні ОСОБА_3 винуватість у вчиненні вищевказаного визнав в повному обсязі. Суду показав, що 18.09.2025 року біля 05-00 год. разом зі своїм знайомим гуляв біля дитячого містечка «Казка» в м.Миколаєві. Там його товариш запропонував йому здійснити крадіжку грошей з приміщень кас на що він погодився.
Далі вони підійшли до приміщення кас та за допомогою заздалегідь приготованим ломіком відкрили двері касового приміщення звідки вкрали гроші, більше 9000,00 грн. які поділили порівну та поїхали в «Кібер арену» розташовану в ТЦ «Сіті центр» по вул. Садова, де були затримані працівниками поліції. Шкоду потерпілій відшкодовано повністю. У вчиненому щиро кається. Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності позиції.
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується наступними доказами:
-заявою ОСОБА_7 від 18.09.2025 про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 18.09.2025 шляхом пошкодження дверей вкрала грошові кошти в сумі 9140,00 грн.
-протоколом огляду CD-R диску, в ході якого на вказаному диску виявлено відеозаписи з камери зовнішнього спостереження на території дитячого містечка казка ТОВ «САУС ГРУП», де видно як ОСОБА_3 разом з іншою особою скоюють крадіжку з квиткових кас ;
-заявою ОСОБА_6 , якою вона добровільно видала працівника поліції грошові кошти в сумі 3800,00 грн., які були у її сина ОСОБА_3 ;
-заявою ОСОБА_8 , якою вона добровільно видала працівника поліції грошові кошти в сумі 3550,00 грн., які були у її сина ОСОБА_9 ;

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що на час вчинення злочину він мав вік 14 років, навчається у 9-му класі Миколаївської гімназії №4 ім. Молчанова Б.І. ММР Миколаївської області, за місцем навчання характеризується посередньо, проживає у неповній родині з матір`ю, яка створила належні умови для проживання дитини, не перебуває на обліку у Службі у справах дітей адміністрації Заводського району м.Миколаєва, але потрапляв в поле зору як дитина-утікач, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше не судимий.
У відповідності до ст.485 КПК України під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених ст.91 КПК України, також з`ясовуються: 1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними; 2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; 3) умови життя та виховання неповнолітнього; 4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 пояснила, що є матір`ю і законним представником обвинуваченого. На даний час син усвідомив наслідки скоєного, його поведінка у школі та побуті покращилася. Дитина шкодує про вчинене.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, вчинено умисний тяжкий корисливий злочин, обставини та мотиви його вчинення, наслідки його вчинення для потерпілої особи, яка претензій немає, розмір заподіяної шкоди, що не є значним, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого, його вік, умови життя та виховання, враховуючи висновок Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про низький рівень ймовірності вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та можливість виправлення на запобігання вказаному ризику без ізоляції від суспільства, й приходить висновку, що для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім буде покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, однак в умовах нагляду та контролю, а тому призначає їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду, тобто іншого більш м`якого виду основного покарання, не передбаченого ч.4 ст.185 КК України 
Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_3 положення ст.69 КК України суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема те, що він повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, усвідомив наслідки вчиненого, є неповнолітнім, потерпіла особа претензій до нього немає. Наведені обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченою злочину.
Враховуючи, що ОСОБА_3 є неповнолітньою, джерел доходів немає, суд вважає за можливе судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи у сумі 1782,80 грн. віднести за рахунок держави.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 59-1,69, 101 КК України, ст.ст.368,370,374, 615 КПК України, суд,
УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.
На підставі ч.2, 3 ст.59-1, 101 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; дотримуватись вимог щодо обмеження дозвілля й встановлення особливих вимог до поведінки, що полягає в забороні залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 год. до 07:00 год. щодня терміном на 1 рік, без супроводу матері чи іншого повнолітнього члена сім"ї.
Судові витрати за проведення експертизи у сумі 1782,80 грн. віднести на рахунок держави.
Речові докази: 
-CD-R диск білого кольору з відеозаписом з камер спостереження дитячого містечка «Казка»- зберігати в матеріалах справи,
-4 слідів папілярних узорів упакованих в паперовий пакет №1, предмет схожий на металевий лом – знищити;
-грошові кошти у сумі 3800,00 грн., та 3550,00 грн., передані на зберігання в банківське сховище АТ «ОщадБанк» повернути потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя ОСОБА_1