Справа № 560/13274/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

19 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівської міської ради Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області що полягає у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) – 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Зобов`язати Красилівську міську раду Хмельницької області на засіданні чергової сесії міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) – 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Зобов`язати Красилівську міську раду Хмельницької області на засіданні чергової сесії міської ради затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) – 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказує, що Красилівська міська рада в порушення вимог статей 118, 122 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР не винесла на сесію питання про розгляд заяви ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що Медвідь Галина Миколаївна, яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , не зверталася до Красилівської міської ради із заявою та відповідним пакетом документів щодо затвердження технічної документації із землеустрою з метою подальшої приватизації земельної ділянки площею 0,25 га.
Відповідач вказує, що заява про затвердження технічної документації із землеустрою разом із доданими документами до міської ради не подавалася та у встановленому порядку не реєструвалася, що, на думку відповідача, підтверджується копією Журналу обліку пропозицій, заяв та скарг громадян. Так, у зазначеному Журналі за №127 від 05.02.2025 зареєстровано лише звернення ОСОБА_2 щодо надання планів забудови, які підтверджують існування провулка.
Також відповідач заперечує доводи позивача щодо надання невмотивованої відмови у формі акту обстеження від 24.01.2024, зазначаючи, що відповідний акт було складено 24.01.2025 у зв`язку з усним зверненням ОСОБА_2 до відділу земельних відносин та екології міської ради з питання погодження документації із землеустрою, зокрема в частині встановлення та погодження меж із суміжними власниками та землекористувачами.
За твердженням відповідача, вказаний акт не є рішенням за результатами розгляду заяви про затвердження технічної документації із землеустрою, оскільки така заява до міської ради не подавалася та не реєструвалася, а відтак не могла бути предметом розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
У січні 2025 року до відділу земельних відносин та екології Красилівської міської ради звернулась ОСОБА_2 , як уповноважений преставник Медвідя Василя Анатолійовича (довіреність від 15.09.2023 року), із усним зверненням щодо погодження документації із землеустрою з метою подальшої приватизації земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . 
24.01.2025 заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, начальником відділу земельних відносин та екології міської ради, поліцейським офіцером громади, за участю представників дворогосподарств по вул. Західна, 3 та Західна, 1 у с. Чепелівка, здійснено виїзд на місцевість з метою встановлення меж вказаних земельних ділянок та погодження землевпорядної документації для подальшої приватизації.
За результатами виїзду складено акт обстеження земельної ділянки від 24.01.2025.
Згідно з актом обстеження встановлено, що земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не приватизовані, а між ними відповідно до планів забудови запроєктований провулок. Водночас власником житлового будинку АДРЕСА_1 з метою встановлення меж земельної ділянки для подальшої приватизації виготовлено землевпорядну документацію із включенням зазначеного провулку до меж земельної ділянки.
В акті зазначено, що власнику дворогосподарства по АДРЕСА_1 вказано на порушення, допущені при проведенні обмірів та встановленні меж земельної ділянки, а також на необхідність зміни конфігурації межі з урахуванням залишення провулку у комунальній власності з метою забезпечення безперешкодного заїзду до дворогосподарств №1 та №3.
Також в акті зазначено, що погодження землевпорядної документації щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 можливе лише після усунення виявлених порушень у частині залишення провулку між вказаними дворогосподарствами.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV).
Згідно з статтею 25 Закону №858-IV документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проєкту, робочого проєкту або технічної документації.
Статтею 30 Закону №858-IV встановлено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.
Частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
До заяви додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову (ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України ).
Частиною 7 ст. 186 Земельного кодексу України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.
Згідно з ч. 10 ст. 186 Земельного кодексу України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.
Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Судом встановлено, що на даний час кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно.
Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи щодо земельних питань передбачає прийняття рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2018 року по справі №826/8844/16.
Отже, виходячи з положень статті 186 Земельного кодексу України, статей 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі належить до повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні. 
Тобто за результатами розгляду клопотання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, Красилівською міською радою Хмельницької області повинно прийматися відповідне рішення про затвердження документації із землеустрою або про відмову у затвердженні документації із землеустрою. 
При цьому у разі відмови у затвердженні документації із землеустрою, рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.
Разом з тим судом встановлено, що із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 позивач до відповідача не звертався.
Позивач зазначав, що у січні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника Медвідь Галину Миколаївну, яка діяла на підставі довіреності, звернувся до відділу земельних відносин та екології міської ради щодо затвердження технічної документації із землеустрою з метою подальшої приватизації земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак належних та допустимих доказів подання саме заяви про затвердження технічної документації із землеустрою з доданим пакетом документів, її реєстрації у встановленому порядку та отримання відповідачем матеріали справи не містять.
Натомість із наявних у справі доказів вбачається, що у січні 2025 року ОСОБА_2 , як представник позивача, звернулася до відділу земельних відносин та екології із усним зверненням виключно щодо погодження документації із землеустрою в частині встановлення та погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами.
Зазначені обставини підтверджуються листом відповідача від 16.07.2025 № В/1171/08-29/25, наданим на адвокатський запит представника позивача.
Суд зазначає, що норми Земельного кодексу України розмежовують процедури погодження та затвердження документації із землеустрою як самостійні етапи оформлення прав на земельну ділянку.
Погодження документації є процедурою перевірки її відповідності вимогам земельного та містобудівного законодавства, за результатами якої надається висновок про погодження або вмотивована відмова із зазначенням недоліків. 
Натомість затвердження документації є владним рішенням уповноваженого органу, що приймається на пленарному засіданні ради, і саме воно є правовою підставою для формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та подальшої реалізації права власності чи користування.
На підставі викладеного, судом не встановлено допущення бездіяльності з боку Красилівської міської ради щодо нерозгляду заяви про затвердження технічної документації із землеустрою, оскільки матеріалами справи не підтверджено факту подання позивачем відповідної письмової заяви у порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України.
Крім того, акт обстеження земельної ділянки від 24.01.2025 не є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду заяви про затвердження технічної документації, а складений за результатами виїзду на місцевість у межах попереднього опрацювання питання погодження меж земельної ділянки. Такий акт не породжує правових наслідків у вигляді відмови у затвердженні документації та не може розцінюватися як прояв протиправної бездіяльності.
Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають розподілу.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 березня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Красилівська міська рада Хмельницької області (пл. Незалежності, 2,м. Красилів,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,31000 , код ЄДРПОУ - 04060737) 	

Головуючий суддя 		Д.А. Божук