ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25521/25>
Провадження № 22-ц/820/622/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 15 грудня 2025 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2025 року ТОВ «ФК «Ейс», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказувало, що 15.02.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 578434322, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 7250 грн. Договір був укладений в електронному вигляді та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс» був укладений договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 578434322 від 15.02.2021 у загальній сумі 29448,75 грн., з яких: 7249,90 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22198,85 грн. сума заборгованості за відсотками.
З врахуванням наведеного, ТОВ «ФК «Ейс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором кредиту № 578434322 від 15.02.2021 у сумі 29448,75 грн., судовий збір у сумі 2422,40 грн. та 7000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором № 578434322 від 15.02.2021 в розмірі 29448,75 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивачем не надано доказів, що банківська картка, на яку здійснено переказ коштів за договором належить саме їй. Водночас, копія платіжного доручення від 15.02.2021 року не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить підпису працівника банку.
У розрахунку заборгованості за електронним підписом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Сінченко С. за період з 15.02.2021 по 18.05.2021 вказано, що за договором №578434322 від 15.02.2021 сплачено 17.03.2021 року 0,10 грн. тіла кредиту та 21,90 грн. процентів, а 19.04.2021 року 15 грн. процентів. Вважає, що даний розрахунок не можна брати до уваги у зв?язку з невідповідністю цього документа вимогам закону: відсутні вихідний номер, дата його складення, не підтверджені повноваження особи, що його підписала електронним підписом.
Даний розрахунок не є доказом сплати відповідачкою вказаних сум. Ці суми кредитор вніс без її участі, щоб штучно продовжити строк дії договору на вкрай невигідних умовах. Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги запис від 18.05.2021 про сплату позичальником 7249.90 грн. тіла кредиту та 12694.10 грн. процентів.
Суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що нарахування 839,50% річних за користування кредитом після неповернення кредиту у «дисконтний період» є правомірним, оскільки нарахування таких відсотків за правовою природою є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання, а таких вимог позивач не заявляв.
Водночас, вимога про нарахування та сплату 839,50% річних за договором кредиту, є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, тому не доведено перехід прав вимоги до відповідачки від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс». Також, позивачем не надано доказів оплати за договором факторингу №08/07/2025 від 08.07.2025 року, тому не доведено перехід права вимоги до відповідачки від ТОВ «Онлайн фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс».

У відзиві ТОВ «ФК «Ейс» просить залишити апеляційну скаргу без розгляду, рішення суду - без змін. Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт укладення договору, виконання договору позивачем, перехід прав вимоги до відповідачки та розмір заборгованості.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Так, судом встановлено, що 15.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 578434322, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 7250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.
Сторони погодили наступні умови договору:
1.1. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 7250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
1.2. Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі – «дисконтний період»). У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.
1.3. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку дисконтного періоду. Застосування позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення дисконтного періоду, а також під час пільгового періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту договору, строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою:
Z = 30 - (Х – Y), де:
Z – кількість днів, на які продовжується Дисконтний період;
Х – поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх попередніх
продовжень Дисконтного періоду;
Y – дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця).
При цьому сторони узгоджують що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період дорівнює 30 днів..
1.4. За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:
1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 3,65 три цілих шістдесят п`ять сотих процентів річних, що становить 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним;
1.4.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, позичальнику може бути надано додаткову знижку від індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» кредитодавця (далі – «Програма»), які розміщені на Сайті кредитодавця за посиланням https://moneyveo.ua/uk/promoactionnews/programma-lojalnosti/. Станом на дату укладення цього договору позичальнику присвоєний 0 Рівень лояльності, що не може бути змінено (переглянуто) до моменту повного виконання цього договору.
1.4.3. У випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору.
1.5. Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня дисконтного періоду (в термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду.
1.6. Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п. 1.7. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.
1.7. Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
1.7.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
1.8. Проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. договору, нараховуються за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення суми кредиту позичальником.
ОСОБА_1 підписала договір кредиту № 578434322 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV5BV84).
15.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало обумовлену кредитним договором суму кредиту (7250 грн.) на вказаний позичальницею номер банківської картки. 
Станом на 18.05.2021 заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії становить 19777,25 грн. в т.ч. 7249,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12694,10 грн. заборгованість за відсотками (за період з 15.02.2021 по 17.05.2021).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
Згідно реєстру прав вимоги від 18.05.2021 № 134 ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 578434322 від 15.02.2021 в сумі 19944 грн., в т.ч 7249,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12694,10 грн. заборгованість за відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» станом на 31.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 578434322 від 15.02.2021 становить 29448,75 грн., в т.ч. 7249,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 22198,85 грн. заборгованість за відсотками (за період з 18.05.2021 по 14.07.2021).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Ейс» був укладений договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
Згідно реєстру боржників від 08.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 578434322 від 15.02.2021 в сумі 29448,75 грн., в т.ч. 7249,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 22198,85 грн. заборгованість за відсотками.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору відповідачкою, отримання нею кредиту на погоджених умовах кредитування, невиконання нею обов`язку зі сплати заборгованості, тому з неї слід стягнути на користь відповідача 29448,75 грн. наявної заборгованості.

Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім представленим доказам і правильно констатував, що кредитний договір № 578434322 від 15.02.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був підписаний останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору.
Намір укласти договір відображається в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 15.02.2021, в якій ОСОБА_1 зазначила свої персональні дані, включаючи номер мобільного телефону, на який згідно довідки про ідентифікацію їй надіслано одноразовий ідентифікатор, вказала номер картки на яку їй перераховано кошти.
Листом АТ «Ощадбанк» №46/12-11/150031/2025/БТ від 24.11.2025 року повідомлено, що в установі на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відкрито банківський рахунок, до якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . Також надано підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 7250 грн. на вказану картку (а.с. 130-131). Вказаний номер банківської картки відповідає відомостям, які вказала відповідачка у заявці на отримання грошових коштів в кредит.
Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про недоведеність належності картки відповідачці та перерахування їй кредиту у розмірі 7250 грн.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 578434322 від 15.02.2021 вбачається, що позивачка скористалась правом продовження дисконтного періоду, сплативши проценти. Таким чином строк договору сторони продовжили на тридцять днів до 19.04.2021 та на тридцять днів до 18.05.2021. Протягом вказаного періоду проценти нараховувалися відповідно до умов п. 1.4.1 договору (з 15.02.2011 по 18.03.2021 по 0,01% в день, з 19.03.2021 по 19.04.2021 по 1,7% в день, з 20.04.2021 по 18.05.2021 по 2,3 % в день).
Станом на 18.05.2021 (дата закінчення дисконтного періоду) відповідачка заборгованість за кредитним договором не сплатила.
Сторони договору також погодили, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.п. 1.7.1, 1.7.2 договору).
Таким чином, з 18.05.2021 по 14.07.2021 нарахування процентів здійснювалося з розрахунку 2,3% в день, відповідно до умов договору. 
Ініціювання продовження строку користування кредитом підтверджується довідкою щодо дій позичальника, за якою 17.03.2021 року відповідачка сплатила 22 грн. нарахованих процентів (а.с. 31), що не спростовано останньою (не надано відповідної виписки по власному рахунку).
В той же час, апелянтка на спростування розрахунку наданого позивачем не надала власний розрахунок.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). 
Відповідачка, діючи згідно принципу свободи договору, п. 4.9. кредитного договору засвідчила, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Кредитодавця та Позичальника.
Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про несправедливість нарахованих відсотків та неправильність розрахунку заборгованості за договором. 

Суд також не приймає доводи апелянтки, що сплата 839,50% річних за правовою природою є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до п. 4.3. договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. Договору є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
За п. 1.1. вказаного договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, на суму 7250 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом.
Отже, нараховані 839,50% річних відповідно до умов договору є платою за кредит, а не відповідальністю за порушення зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності переходу права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс», у зв`язку з відсутністю доказів оплати за вказаними договорами факторингу, не мають істотного значення, оскільки право вимоги згідно умов вказаних договорів факторингу переходить в момент підписання реєстру боржників та акту прийому-передачі відповідно.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13 березня 2026 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк