Справа № 282/110/26
Провадження № 2/282/205/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що 31.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 165874 на суму 15585,00 грн.
На виконання умов кредитного договору, 31.12.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 5366-39ХХХХХХ-6950 відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію первісного кредитора.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується довідкою про перерахування коштів.
16 квітня 2025 первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу №16042025 згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Таким чином, відповідно до реєстру прав вимог № 3 від 04.06.2025 до договору факторингу 1 та акту приймання-передачі реєстру прав вимог № 3 від 04.06.2025 до договору факторингу 1, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 28222,33 грн, яка складається з: 14560,73 грн заборгованість по тілу кредиту; 11260,60 грн заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 801,00 грн заборгованість по комісії; 1600,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
На підставі викладеного вище, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 165874 від 31.12.2024 у розмірі 26622,33 грн, яка складається з 14560,73 грн заборгованості за тілом, 11260,60 грн заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією 801,00 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Витребувано у АТ «ТАСКОМБАНК» інформацію щодо випуску на ім`я ОСОБА_1 платіжної картки та зарахування коштів на картковий рахунок, а також банківські виписки.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, згідно відмітки АТ «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
31.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 165874.
Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15585.00 грн. (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять грн. 00 коп.) надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 7703.88 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №160378 від 13.11.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 4296.57 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3584.55 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 330,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено. Комісія за надання кредиту складає 3584,55 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 23,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 126 днів з 31.12.2024 р. (дата надання кредиту) по 06.05.2025 р. Строк на який надається кредит встановлюється графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 15029,88 грн. Денна процентна ставка складає: 15029,88 грн. / 15029,88 грн. / 126 днів * 100% = 0,7654%/день.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 12213,37% річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 30614,88 грн.
В паспорті споживчого кредиту відображена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), а саме: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту, інші важливі правові аспекти.
Відповідно до довідки ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС" про проведення взаємозаліку від 03.11.2025 року № 3944/03-12, за кредитним договором №165874 від 31.12.2024 сума кредиту становить 15 585,00 грн., сума перерахована на погашення заборгованості за Договором взаємозаліку 7 703,88 грн., сума перерахування на картковий рахунок Позичальника становить 4 296,57 грн, комісія 3 584,55 грн.
Із розрахунку заборгованості ТОВ « ФК «Кредіплюс» до кредитного договору № 165874 від 31.12.2024 слідує, що заборгованість ОСОБА_1 становить: 28222,33 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 14560,73 грн; заборгованість по відсоткам 11260,60 грн; заборгованість по комісії 801,00 грн, заборгованість по штрафах/пені 1600,00 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач на виконання умов договору 15.01.2025 та 23.01.2025 здійснила часткову оплату за Договором на загальну суму 1200 грн. 
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Також в Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Згідно інформації АТ «ТАСКОМБАНК», на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . 31.12.2024 на платіжну картку було зарахування кредитних коштів в сумі 4296,57 грн. В АТ «ТАСКОМБАНК», на ім`я ОСОБА_1 також видано іншу банківську платіжну картку № НОМЕР_3 .
Крім того, АТ «ТАСКОМБАНК» надано виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1 
16 квітня 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредіплюс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру прав вимог № 3 до договору факторингу №1604025 від «16» квітня 2025 року а також витягу з додатку №1 до договору факторингу № 16042025 від 16 квітня 2025 року реєстр прав вимог №3, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 31.12.2024 № 165874 на загальну суму 28222,33 грн, яка складається з: 14560,73 грн заборгованість по тілу кредиту; 11260,60 грн заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 801,00 грн заборгованість по комісії; 1600,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідач належним чином умови договору не виконував, кредитні кошти позивачу не повернені.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у сумі 14560,73 грн., однак, як встановлено під час розгляду справи, згідно умов договору про споживчий кредит №165874 вбачається, що сума кредиту становить 15585,00 грн надається не пізніше наступного дня після укладання Договору в наступному порядку: у розмірі 7703,88 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №160378 від 13.11.2024 укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 4296.57 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 3584.55 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Також у матеріалах справи наявна відповідь на ухвалу про витребування доказів за №1596/47.7.-БТ від 09.03.2026, відповідно до змісту якої АТ «ТАСКОМБАНК» підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 , банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . 31.12.2024 було зарахування коштів у сумі 4296,57 грн.
Отже, позивачем враховано в суму заборгованості за тілом кредиту комісію, передбачену п. 2.5. Договору у сумі 3584,55 грн та суму 7703,88 грн для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит №160378 від 13.11.2024.
Як було встановлено судом, п. 2.5. Договору про споживчий кредит визначено сплату комісії за надання кредиту сумі 3584,55 грн, яка нараховується за ставкою 23,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це не передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 2.4 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа №727/5461/23, провадження № 61-17096св23.
Судом установлено, що умовами Договору про споживчий кредит №165874 від 31.12.2024 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 23,00% від суми кредиту, що становить 3584,55 грн (п.2.5. Договору), та комісію за управління та обслуговування кредиту (п. 2.4. Договору).
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням викладеного, позивач необґрунтовано врахував комісію за надання кредиту у сумі 3 584,55 грн в рахунок заборгованості за тілом кредиту, що також підтверджується додатком до договору про споживчий кредит (а саме графіком платежів за кредитним договором).
З цих же підстав позовна вимога про стягнення комісії в сумі 801,00 грн також є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Суд зазначає, що позивачем не доведено та не надано інших належних доказів (квитанції, касові ордери, чеки) на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 14560,73 грн, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 4296,57 грн.
З розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №165874 вбачається, що відповідачем за період з 01.01.2025 по 06.05.2025 нараховані відсотки за користування кредитом у сумі 11260,60 грн.
Однак, фактично відповідач отримав у позику кредитні кошти в розмірі 4296,57 грн., тому саме виходячи із цієї суми кредиту підлягають нарахування проценти за користування кредитом.
Так, згідно із пунктами 2.2.1, 2.6., 2.7.1. кредитного договору від 31.12.2024 відповідач отримав кредитні кошти зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,7654 % в день та строком користування кредитними коштами 126 днів, тобто до 06.05.2025.
Отже, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в розмірі 4143,63 грн. (4296,57 грн. х 0,7654 % в день х 126 календарні дні).
Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №165874 від 31.12.2024 у сумі 8440,20 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 4296,57 грн, заборгованість за відсотками 4143,63 грн.
У решті позовних вимог слід відмовити.
Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 843,98 грн.
ТОВ «Юніт Капітал» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу склали 7000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2025 року між адвокатським бюро «Соломко і партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02.
11 вересня 2025 року між адвокатським бюро «Соломко і партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено додаткову угоду № 25770870173 до Договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025 про надання юридичної допомоги по справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі щодо кредитного договору № 165874 від 31.12.2024смщодо позичальника ОСОБА_1 .
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг № 10/09/25-02 від 10.09.2025 вартість наданих послуг становить 7000,00 грн.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи, що позов задоволено частково, представник позивача підтвердив надані адвокатські послуги належними засобами доказування, а також не подання відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2219 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (ЄДРПОУ 43541163, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333) заборгованість по за кредитним договором № 165874 від 31.12.2024 в сумі 8440 (вісім тисяч чотириста сорок) гривні 20 копійок та понесені судові витрати в сумі 3062 (ри тисячі шістдесят дві гривні) гривні 98 копійок.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	В. В. Вальчук