Справа № 204/12481/25 
Провадження № 2/204/1202/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого – судді     Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання   Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ: 

24 листопада 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Заявою-Анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2022998725_CARD від 01 березня 2019 року у розмірі 34 878,27 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 01 березня 2019 року між AT «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2022998725. Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування картки. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за Заявою-Анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 2022998725_CARD від 01 березня 2019 року виконав в повному обсязі. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за № 265. Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості становить 34 878,27 грн., з яких: 18 000,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 16 878,27 грн. – заборгованість по відсотках. 12 червня 2025 року позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості однак дана вимога не була отримана відповідачем, а повернулась за закінченням встановленого терміну зберігання. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» вирішило звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 05 березня 2026 року.
Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву.
Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.
Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 01 березня 2019 року між Акціонерним товариством «ОПТ БАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 2022998725, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: загальний розмір кредиту – 9 528,00 грн.; дата остаточного повернення кредиту – 01 березня 2021 року; строк на який надається кредит визначений графіком платежів; протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних; повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позивальником ануїтетних платежів (а.с. 15).
Відповідно до копії розписки від 01 березня 2019 року ОСОБА_1 отримала картку № НОМЕР_1 термін дії 12/21 (а.с. 17).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Кредитодавець АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику ОСОБА_1 обумовлену договором суму грошових коштів, що підтверджується фактом укладення сторонами зазначеного договору. 
Відповідач отримала у кредит обумовлені договором грошові кошти, скористалася наданими кредитними коштами, проте зобов`язання належним чином за вищезазначеним Договором не виконала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Так, 24 березня 2023 року Акціонерне товариство «ОТП БАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» уклали договір Факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» приймає право грошової вимоги і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості (а.с.8-12).
Відповідно до Витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 265, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 2022998725 від 01 березня 2019 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 34 878,27 грн., з яких: 18 000,00 грн. – загальна сума боргу по тілу; 16 878,27 грн. – загальна сума боргу по відсотках (а.с. 13), що також зазначено в розрахунку заборгованості (а.с. 42-50).
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є правонаступником Акціонерного товариства «ОТП БАНК» та стало новим кредитором у зобов`язанні за договором позики, який укладено з ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним кредитним договором так і не сплатила. 
Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2022998725 від 01 березня 2019 року у розмірі 34 878,27 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, п. 4 умов кредитного договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші) складає 14 102, 30 грн. (а.с. 16).
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки тіло кредиту складає 9 528,00 грн., то, відповідно, відсотки за користування кредитом складають 4 574,30 грн. (14 102,30 грн. - 9 528,00 грн. = 4 574,30 грн.).
Отже, встановлені у справі фактичні обставини вказують на те, що у відповідача виникло зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитним договором у розмірі, який передбачено умовами кредитного договору та яке згідно з п. 4 умов договору складає 14 102, 30 грн. 
Подальше, тобто поза строком кредитування, нарахування АТ «ОТП БАНК» заборгованості за користування відповідачем кредитними коштами за кредитним договором є безпідставним, та таким, що суперечить умовам укладеного договору.
Суд при вирішенні даної справи виходить з того, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2022998725 від 01 березня 2019 у загальному розмірі 14 102,30 грн., з яких: 9 528,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 4 574,30 грн. – заборгованість по відсотках, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Чміль Ю.В, що підтверджується Договором №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року, укладеним між Адвокатським бюро «Юлії Чміль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (а.с. 61-62).
Крім того, 01 травня 2023 року між сторонами було підписано Додаток до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01/05 від 01 травня 2023 року, в якому зазначено вартість послуг за надання клієнту правової допомоги (а.с. 63).
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
01 березня 2026 року між Адвокатським бюро «Юлії Чміль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було підписано Акт про надання правничої допомоги № 0903-26 до договору про надання правової допомоги № 01/05-23 від 01 травня 2023 року в якому зазначено, що вартість послуг з ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи роботи; складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду складає 8 500,00 грн. (витрачено 3 годин) (а.с. 65).
Позивач дійсно отримав правову допомогу від Адвокатського бюро «Юлії Чміль», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.
Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 8 500,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.
Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. 
При цьому, вартість послуг з ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи роботи; складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду, а також витрачений на вказані послуги час (3 години), є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт.
Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, заявленої у справі ціни позову та значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а отже вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (у мінімальному розмірі для позовних вимог майнового характеру з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду позовної заяви в електронній формі).
На підставі ст.ст. 15, 16, 204, 512, 514, 516, 526, 627, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 76-82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (ЄДРПОУ – 43115064, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд 9) заборгованість за кредитним договором № 2022998725 від 01 березня 2019 у загальному розмірі 14 102,30 грн. (чотирнадцять тисяч сто дві гривні, 30 копійок), яка складається з: 9 528,00 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень, 00 копійок) – заборгованість по тілу кредиту; 4 574,30 грн. (чотири тисячі п`ятсот сімдесят чотири гривні, 30 копійок) – заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (ЄДРПОУ – 43115064, місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд 9) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні, 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень, 00 копійок). 
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя           Д.Л. Черкез