Справа № 560/740/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

17 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. 
за участі:	секретаря судового засідання Дубини Н.Ю.  представника позивача Собчук В.Г.,  представника відповідача Дячок М.В. 	
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, яка полягає у відмові Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, оформленій листом від 25.12.2025 року вих. №182305. у звільнені з-під обтяження (скасуванні арешту) накладеного на майно (кошти/рахунки) належні ОСОБА_1 та у припинені (скасуванні) всіх інших щодо примусового виконання рішення суду, вжитих державним виконавцем у межах виконавчого провадження №78651472;
- зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції звільнити з-під обтяження (скасувати арешти) накладені на майно (кошти/рахунки) належні ОСОБА_1 в тому числі, накладені на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 05.08.2025 року №78651472 та припинити (скасувати) всі інші заходи примусового виконання рішення, вжиті державним виконавцем у межах виконавчого провадження №78651472 та провести всі інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №78651472.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.08.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт його коштів, а 14.11.2025 — постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”. Разом з тим, після закінчення виконавчого провадження відповідачем не вчинено дій щодо зняття арешту з майна боржника. Як зазначено відповідачем, у виконавчому листі не визначено строк основного покарання, у зв`язку з чим державним виконавцем не вирішено питання про скасування арешту, накладеного постановою від 05.08.2025 у межах виконавчого провадження № 78651472, що, на переконання позивача, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Ухвалою суду від 20 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою суду від 28 січня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 17.02.2026 р. о 10:00 год. в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду за адресою м. Хмельницький, вул. Козацька, 42.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому перебувало виконавче провадження № 78651472, відкрите на підставі виконавчого листа № 686/8235/25 Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2025 про конфіскацію на користь держави всього належного боржнику майна. У межах зазначеного провадження 05.08.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти та електронні гроші, що перебувають на відкритих рахунках і електронних гаманцях, а також на ті, що будуть відкриті після винесення постанови, за винятком коштів зі спеціальним режимом використання, на які арешт заборонено законом. 14.11.2025 виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”. Відповідач зазначив, що оскільки у виконавчому листі № 686/8235/25 не визначено строк основного покарання, у постанові про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2025 не було вирішено питання про зняття арешту, накладеного постановою від 05.08.2025.
Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину та застосовано конфіскацією майна.
17.07.2025 державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Хмельницькому відкрито виконавче провадження №78651472 та внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників, як боржника за виконавчим провадженням №78651472.
05.08.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях тощо.
14.11.2025 державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавчого провадження” (у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду).
17.11.2025 позивачем направлено заяву до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому про звільнення з-під обтяження (скасування арешту) накладеного на майно (кошти/рахунки) належні, ОСОБА_1 (зокрема, на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 05.08.2025 №78651472), виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників та скасування всіх інших заходів вжитих виконавцем щодо примусового виконання рішення.
29.12.2025 Першим відділом ДВС у місті Хмельницькому надано відповідь від 25.12.2025 за вих.№182305 у якій відмовлено у звільненні мана з-під арешту, накладеного, зокрема, на підставі постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 05.08.2025 №78651472 та у скасуванні інших заходів примусового виконання вжитих на виконання рішення суду, оскільки у виконавчому листі № 686/8235/25 не визначено строк основного покарання, тому в постанові про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2025 не було вирішено питання про зняття арешту, накладеного постановою від 05.08.2025.
Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, щодо не зняття арешту майна боржника, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV (що був чинний на момент завершення виконавчого провадження № 44434601) (далі - Закон № 606-ХІV).
Статтею 1 Закону № 606-ХІV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 11 Закону № 606-ХІV визначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 52 Закону № 606-ХІV передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Відповідно до частини першої статті 55 Закону № 606-ХІV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Згідно з частиною другою статті 55 Закону № 606-ХІV державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови.
Суд встановив, що 18.07.2025 року відкрито виконавче провадження №78651472 на підставі виконавчого листа № 686/8235/25 Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2025 про конфіскацію на користь держави всього належного боржнику майна. 
Суд враховує, що питання про конфіскацію майна вирішується у порядку, встановленому КПК України та Кримінально-виконавчим кодексом України.
Згідно з частиною 2 статті 52 Кримінального кодексу України від 05.04.2001 №2341-III (далі - КК України) додатковим покараннями є, зокрема, конфіскація майна.
Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (частина 1 статті 59 КК України).
У межах виконачого провадження № 78651472 05.08.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти та електронні гроші, що перебувають на відкритих рахунках і електронних гаманцях, а також на ті, що будуть відкриті після винесення постанови, за винятком коштів зі спеціальним режимом використання, на які арешт заборонено законом.
З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2025 державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавчого провадження” (у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду).
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
У разі набрання законної сили рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 Закону № 1404-VIII).
Таким чином, судове рішенням про зняття арешту з майна боржника, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття арешту з такого майна постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Суд зазначає, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавче провадження” свідчить про повне та фактичне виконання рішення суду. За таких обставин подальше застосування заходів примусового виконання, у тому числі арешту майна боржника, суперечить меті та завданням виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу.
Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження правомірності подальшого перебування арешту коштів позивача після закінчення виконавчого провадження №78651472 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог в цій частині.
Суд враховує, що на момент розгляду справи відсутні докази існування чинного арешту майна позивача у межах виконавчого провадження № 78651472, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задоволити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо зняття арешту коштів, що належать ОСОБА_1 , який був накладений відповідно до виконавчого провадження №78651472.
Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції зняти арешт коштів, що належать ОСОБА_1 , який був накладений відповідно до виконавчого провадження №78651472.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29018 , код ЄДРПОУ - 37225066) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк