ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/171/25  Номер провадження 33/814/60/26	Головуючий у 1-й інстанції Хоменко Д. Є.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сідько С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сідько С.І., на постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення за:
ст.122-4 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень;
ст.124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні ним адміністративних правопорушень за таких обставин.
08 лютого 2025 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Іскрівка-Скороходове в порушення вимог п.13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду з транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та вчинив бокове зіткнення з цим автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Окрім того, за вказаних вище місця, дати й часу ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.10 «а» ПДР України, керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , здійснивши бокове зіткнення з транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, залишив місце ДТП.
05 березня 2025 року ОСОБА_1 сплачено накладений на нього судом першої інстанції штраф у розмірі 3 400 гривень та стягнутий із нього за оскаржуваною постановою судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (а.с.24-26).
В апеляційній скарзі адвокат Сідько С.І. просить скасувати постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував: те, що по справі відсутні належні й допустимі докази вчинення ОСОБА_1 зазначених вище адміністративних правопорушень, а саме того, що він здійснив ДТП і свідомо залишив місце її вчинення; обставини щодо відсутності пошкоджень на автомобілі ОСОБА_1 й те, що він не відчув момент зіткнення з автомобілем потерпілого, а наведені місцевим судом обґрунтування в цій частині базуються лише на припущеннях, не підтверджені висновком експерта чи медичним документом. Посилаючись на викладене вище, апелянт вважає відсутніми в діях ОСОБА_1 склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, і вказує на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що ставить під сумнів належність і допустимість наданих поліцією відеоматеріалів.
У запереченні потерпілий ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу адвоката Сідько С.І. залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без зміни, посилаючись на безпідставність доводів апелянта.
Суд апеляційної інстанції заслухав доводи адвоката про задоволення апеляційної скарги, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в попередньому судовому засіданні на підтримку апеляційної скарги, заперечення потерпілого в попередньому судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги, допитав поліцейського, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею ст.124 передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За ст.122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно з п.2.10 «а» ПДР України в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний  негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: ст.124 КУпАП - порушення ним як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу потерпілого; ст.122-4 КУпАП - залишення ним як водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами по справі, та, як наслідок, є правильним.
Так, згідно з даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№241752, 241765, 08 лютого 2025 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Іскрівка-Скороходове-Петрівка в порушення вимог п.13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду з транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та вчинив бокове зіткнення з цим автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого останній транспортний засіб отримав механічні пошкодження (т.1 а.с.2).
Окрім того, за вказаних вище місця, дати й часу ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.10 «а» ПДР України, керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , вчинивши ДТП, а саме, здійснивши бокове зіткнення з транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, залишив місце ДТП (т.2 а.с.2).
Наведені вище обставини підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який у судах першої та апеляційної інстанцій підтвердив те, що він 08 лютого 2025 року приблизно о 12 годині 10 хвилин по автодорозі Іскрівка-Скороходове керував автомобілем «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , й на заокругленій частині дороги йому назустріч «вилетів» автомобіль «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який зрізав кут заокруглення. При зустрічному роз`їзді, транспортний засіб «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , відбив дзеркало заднього виду керованого ним ( ОСОБА_2 ) транспортного засобу «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого воно розлетілось по дорозі. Від дзеркала залишилася лише основа його кріплення, сам дзеркальний елемент та зовнішній пластиковий корпус розлетілись вщент.
При цьому, перевіркою матеріалів справи не встановлено підстав обмовити та безпідставно звинувачувати ОСОБА_1 з боку потерпілого ОСОБА_2 , у тому числі під час перебування на місці ДТП, де знаходилися залишки пошкодженого дзеркала його транспортного засобу в місці, де не спостерігався активний рух як транспортних засобів, так і людей. Не наведено таких обставин і в апеляційній скарзі.
Показання ж потерпілого відповідають даним схеми місця ДТП від 08 лютого 2025 року, відповідно до якої цього дня о 12 годині 10 хвилин між транспортними засобами «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , та «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , мало місце зіткнення, в якому на заокругленій частині автодороги Іскрівка-Скороходове-Петрівка зафіксовано наявність залишків скла й пластику, а також факт отримання автомобілем «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , механічних пошкоджень у вигляді розбитого лівого дзеркала заднього виду. Спричинення вказаних вище механічних пошкоджень автомобілю «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , підтверджено й долученими фотоматеріалами. Указану вище схему підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як учасниками ДТП без будь-яких доповнень чи зауважень (а.с.6-7).
Наведені вище докази узгоджуються з даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з аналізу яких установлено те, що на заокругленій частині автодороги Іскрівка-Скороходове-Петрівка мала місце ДТП, на місці якої знаходився лише транспортний засіб «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , та його водій - ОСОБА_2 , а транспортного засобу «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , та його водія - ОСОБА_1 , не було. Під час прямування поліції за викликом, назустріч їй рухався автомобіль «CHEVROLET AVEO», під керуванням ОСОБА_1 , який їхав зі сторони місця ДТП. На місці події ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили те, що 08 лютого 2025 року приблизно о 12 годині 10 хвилин на цій автодорозі ОСОБА_2 керував автомобілем «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , та ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , і ними здійснювався зустрічний роз`їзд. На місці ДТП автомобіль «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , мав значне пошкодження лівого дзеркала заднього виду фактично до його основи та біля нього знаходились уламки вказаного вище дзеркала. Потерпілий ОСОБА_2 , який повідомив про факт ДТП поліцію, підтвердив те, що на заокругленій частині дороги йому назустріч рухався автомобіль «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який зрізав кут заокруглення та пошкодив дзеркало його ( ОСОБА_2 ) транспортного засобу, в результаті чого було чутно сильний хлопок, відпало дзеркало й він ( ОСОБА_2 ) зупинився. Потерпілий чітко впізнав та ідентифікував ОСОБА_1 як особу, яка вчинила ДТП. При цьому, на вказаному вище відрізку автодороги, де мало місце ДТП, яке оточене полями й лісопосадкою, не спостерігався активний рух як транспортних засобів, так і людей. ОСОБА_1 заперечував факт контактування транспортних засобів, вказував, що можливо камінець пошкодив дзеркало, водночас у ході обговорення питання щодо можливості складання європротоколу, оглянувши пошкоджене дзеркало, вказав потерпілому: «ну, дві я тобі дам» (13:13 відеозапису №2).
Суд апеляційної інстанції наголошує, що саме на місці ДТП поряд із транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , в якого було пошкоджене ліве дзеркало, знаходились його уламки, що підтверджує те, що названий транспортний засіб отримав механічні пошкодження саме в цьому місці, а не за інших обставин. Відразу ж після зіткнення потерпілий повідомив про його обставини поліції.
Водночас поліцейський ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив те, що ним і його колегою було отримано повідомлення про ДТП від ОСОБА_2 та під час руху на місце події їм назустріч їхав ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET AVEO», якому вони повідомили про необхідність повернутись на місце ДТП. На місці події керований потерпілим автомобіль мав пошкодження дзеркала. Від ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, під час виїзду із заокруглення на проїзній частині в зустрічному напрямку, не дотримався безпечної відстані й пошкодив ліве дзеркало автомобіля потерпілого. ОСОБА_1 спочатку не визнавав факт зіткнення, в подальшому на місці події підтвердив, що допустив ДТП. На автомобілі ОСОБА_1 було ледь видно слід контактування. 
Отже, показання потерпілого ОСОБА_2 є чіткими, логічними й послідовними, стабільними, підтверджуються даними схеми місця ДТП, узгоджуються з матеріалами відеозапису та показаннями поліцейського ОСОБА_3 , а тому об`єктивних підстав не довіряти їм не має та місцевий суд правильно поклав їх до доказової бази при ухваленні постанови.
Окрім того, сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтвердив те, що він 08 лютого 2025 року о 12 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Іскрівка-Скороходове та здійснював зустрічний роз`їзд із транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Однак показання ОСОБА_1 , який був допитаний у судах першої та апеляційної інстанцій, про його непричетність до ДТП, те, що він не здійснював зіткнення з автомобілем потерпілого, є неспроможними та є способом його захисту, оскільки такі показання повністю спростовуються сукупністю наведених вище взаємоузгоджених доказів.
Посилання ж ОСОБА_1 на те, що наявні пошкодження на транспортному засобі потерпілого могли утворитися від удару каменя, який розміщувався на автодорозі, позбавлені підстав, оскільки характер і локалізація пошкоджень свідчать про те, що вони не могли бути спричинені в даній дорожній обстановці фізичною чи механічною дією стороннього предмету у вигляді каменя, розташованого на проїзній частині автодороги. Транспортному засобу «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , було спричинено механічні пошкодження шляхом відбиття дзеркала, в результаті чого залишилася лише основа його кріплення, сам дзеркальний елемент та зовнішній пластиковий корпус розлетілися вщент, що свідчить про пряме зіткнення і контактування з великим об`єктом, а не дію каменя, який знаходився значно нижче дзеркала на проїзній частині автодороги.
Також суд першої інстанції правильно відхилив посилання ОСОБА_1 як на підставу для закриття провадження на відсутність пошкоджень на автомобілі ОСОБА_2 , так як автомобільне дзеркало є пластиковим і дзеркальним елементом автомобіля, що зумовлює його більшу крихкість у порівнянні з металевими елементами транспортного засобу, а тому наявність значних видимих пошкоджень у даній ситуації не є обов`язковим. Окрім того, з моменту зіткнення і до виявлення ОСОБА_1 поліцією пройшов певний час.
Таким чином, наведені вище докази підтверджують зміст один одного та у своїй сукупності на основі їх логічного аналізу та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», н.з. НОМЕР_1 , зрізав заокруглення проїзної частини та, не обравши безпечну швидкість руху, не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду з транспортним засобом «FORD FUSION», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 і вчинив бокове зіткнення з цим автомобілем, у результаті чого останній транспортний засіб отримав механічні пошкодження лівого дзеркала заднього виду. Порушення ж ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку із вчиненою ним ДТП і спричинило механічні пошкодження транспортному засобу потерпілого. ОСОБА_1 мав можливість запобігти зіткненню шляхом виконання означених вимог ПДР України й перевіркою матеріалів провадження не встановлено наявності в нього об`єктивних перешкод для цього. У подальшому на порушення вимог п.2.10 «а» ПДР України ОСОБА_1 залишив місце вказаної вище ДТП, при цьому, не міг не усвідомлювати факт її настання, враховуючи характер сильного пошкодження дзеркала автомобіля потерпілого, від якого фактично залишилося лише кріплення, те, що від цього удару дзеркало (його дзеркальний і пластиковий елементи) розлетілося вщент практично до його основи, відлетіло й відбувся сильний хлопок, у зв`язку з чим, автомобіль потерпілого зупинився. Ці обставини дають суду підстави для висновку про умисний характер дій ОСОБА_1 під час залишення місця ДТП. Об`єктивних обставин, які були би підставами для визнання зазначених вище доказів, на підставі яких зроблено висновок про винуватість ОСОБА_1 , недопустимими, недостовірними чи неналежними, не встановлено.
Доводи ж апелянта про відсутність посилань у постанові місцевого суду на відомості щодо технічного засобу, яким здійснено відеозаписи, не є тією обставиною, яка би сама по собі ставила під сумнів належність, допустимість і достовірність доказів, обгрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Матеріалами ж провадження підтверджено те, що долучені до матеріалів відеозаписи були виготовлені із застосуванням нагрудної камери поліцейського та їх погодження не викликає сумніву.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.
Отже, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу, яке, при цьому, є найменш суворим, відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КУпАП, із урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Ураховуючи викладене вище, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сідько С.І., залишити без задоволення, а постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду    О.М. Корсун