Номер провадження 1/754/2/26
Справа №2603/4723/12
ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 квітня 2026 року    Деснянський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді  ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
підсудних:      ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому зсіданні в м. Києві в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання підсудного  ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінальної справи №01-12124 стосовно нього, 

в с т а н о в и в :

в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного.
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2014 підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 оголошено в розшук та відповідно до ст. 249 КПК України (в ред. 1960 року) провадження в справі стосовно них зупинено до їх розшуку (Т.№314 а.с. 23-24).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2016, вищевказана кримінальна справа розподілена на суддю ОСОБА_12 .
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 24.03.2017, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, повернута на додаткове розслідування до Генеральної прокуратури України.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.05.2018, апеляційна скарга прокурора задоволена, а постанова судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 24.03.2017, скасована. Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, повернута до Деснянського районного суду м. Києва на новий розгляд.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2018, вищевказана кримінальна справа розподілена на суддю ОСОБА_15 .
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 03.12.2018, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, повернута прокурору для усунення недоліків, в порядку ст. 249-1 КПК України (в ред. 1960 року).
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.02.2020, апеляційна скарга прокурора задоволена, а постанова судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 03.12.2018, скасована. Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, повернута до Деснянського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020, вищевказана кримінальна справа розподілена на суддю ОСОБА_16 .
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 23.09.2020, кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, повернута на додаткове розслідування до Офісу Генерального прокурора.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2021, апеляційна скарга прокурора задоволена, а постанова судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 23.09.2020, скасована. Кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, повернута до Деснянського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021, вищевказана кримінальна справа розподілена на суддю ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 11 розділу ХІ КПК України (в ред. 2012 року ) кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відтак, дана кримінальна справа, розглядається, в порядку КПК України (в ред. 1960 року).
Постановою суду від 24.01.2024 дане кримінальна справа призначена до судового розгляду.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2024 кримінальна справа №01-12124 в частині обвинувачення ОСОБА_14 та ОСОБА_13  у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, закрита на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
Також, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 кримінальна справа №01-12124 в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, закрита на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.03.2026 апеляційна скарга потерпілих залишена без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024, якою задоволено клопотання підсудного ОСОБА_8 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.п. 2, 3, 5 ч.1 ст.49 КК України, залишена без змін.
Суд продовжив розгляд даної кримінальної справи стосовно підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного.
До початку судового слідства, підсудний ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, а кримінальну справу в частині його обвинувачення закрити. Своє клопотання мотивував тим, що обставини злочинів, які йому інкримінують, мали місце в період з вересня 2006 року по 22.11.2008, а тому на момент розгляду кримінальної справи стосовно нього в суді сплинув передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України. Вину не визнає. Просив клопотання задовольнити. також, просив повернути заставу, внесену за нього та скасувати накладені арешти на його майно.
09.04.2026, в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_5 , підтримав клопотання. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальну справу в частині його обвинувачення. Суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінальної справи з цієї підстави йому відомо та зрозуміло.
Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання підсудного ОСОБА_5 .
Прокурор заперечив проти задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_5 , з посиланням на те, що підсудний ОСОБА_5 не був допитаний у судовому засіданні, що може вплинути на об`єктивність та повноту судового слідства у даній кримінальній справі
Потерпілі та представник потерпілої в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом розписки про наступну дату судового засідання та шляхом розміщення оголошення на веб - сайті Деснянського районного суду м. Києва. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляли.
Однак, відповідно до клопотання від 27.03.2026, просили не вирішувати питання щодо речових доказів, та скасування арешту майна, з посиланням на наявність у справі цивільних позовів потерпілих.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вважає за можливе розглянути клопотання підсудного ОСОБА_5 у відсутності потерпілих та представника потерпілої.
Підсудні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , при вирішенні клопотання підсудного ОСОБА_5 покладались на думку суду.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінальної справи в частині обвинувачення підсудного ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі Закону України про амністію чи акта помилування. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Положеннями ст. 49 КК України передбачені строки застосування інституту давності, де в частині першій пункті другому вказано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; в частині першій пункті третьому вказано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; в частині першій пункті п`ятому вказано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до класифікації злочинів (ст. 12 ч.ч. 2, 3, 5 КК України) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання; злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років; особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічне позбавлення волі.
Санкцією ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому відповідно до ст. 12 ч. 5 КК України даний злочин відноситься до особливо тяжкого злочину, до якого може бути застосовано ст. 49 ч. 1 п. 5 КК України.
Враховуючи те, що датою закінчення злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 , є 22.11.2008 (дата порушення кримінальної справи), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 22 листопада 2023 року.
Санкцією ст.ст. 28 ч. 4 205 ч. 2 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а тому відповідно до ст. 12 ч. 3 КК України даний злочин відноситься до злочину середньою тяжкості, до якого може бути застосовано ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України.
Враховуючи те, що датою закінчення злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 4 205 ч. 2 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 (дата порушення кримінальної справи), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 22 листопада 2013 року.
Санкцією ст.ст. 28 ч. 4 209 ч. 3 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією майна, а тому відповідно до ст. 12 ч. 5 КК України даний злочин відноситься до особливо тяжкого злочину, до якого може бути застосовано ст. 49 ч. 1 п. 5 КК України.
Враховуючи те, що датою закінчення злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 4 209 ч. 3 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 (дата порушення кримінальної справи), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 22 листопада 2023 року.
Санкцією ст. 255 ч. 1 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а тому відповідно до ст. 12 ч. 5 КК України даний злочин відноситься до особливо тяжкого злочину, до якого може бути застосовано положення ст. 49 ч. 1 п. 5 КК України.
Враховуючи те, що датою закінчення злочину, передбаченого ст.255 ч.1 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 (дата порушення кримінальної справи), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 22 листопада 2023 року.
Санкцією ст.ст. 28 ч. 4 358 ч. 2 КК України, передбачені альтернативні види покарання у виді: обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а тому відповідно до ст. 12 ч. 3 КК України даний злочин відноситься до злочину середньою тяжкості, до якого може бути застосовано ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України.
Враховуючи те, що датою закінчення злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 4 358 ч. 2 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 (дата порушення кримінальної справи), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 22 листопада 2013 року.
Санкцією ст.ст. 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, передбачені альтернативні види покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, а тому відповідно до ст. 12 ч. 2 КК України даний злочин відноситься до злочину невеликої тяжкості, до якого може бути застосовано ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України.
Враховуючи те, що датою закінчення злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 (дата порушення кримінальної справи), а тому строк притягнення до відповідальності закінчився 22 листопада 2011 року.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», з якої вбачається, що закриття кримінальної справи із звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише у разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ст. 44 ч. 1 КК України. Відповідно до п. 8 вказаної постанови слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилилася від слідства та суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК України (в ред. 1960 року), таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ст. 49 ч. 4 КК України.
В даному випадку діяння, передбачені ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, і які інкримінують підсудному ОСОБА_5 , у відповідності до класифікації злочинів, є злочинами невеликої тяжкості, середньої тяжкості та особливо тяжкими злочинами, з дня вчинення яких - в період з вересня 2006 року по 20 листопада 2008 року, минув відповідний період (за ст.ст. 28 ч. 4, 190 ч. 4 КК України - п`ятнадцять років, за ст.ст. 28 ч. 4, 205 ч. 2 КК України - п`ять років, ст.ст. 28 ч. 4, 209 ч. 3 КК України - п`ятнадцять років, ст. 255 ч. 1 КК України - п`ятнадцять років, ст.ст. 28 ч. 4, 358 ч. 2 КК України - п`ять років, ст.ст. 28 ч. 4, 358 ч. 3 КК України - три роки). 
Аналізуючи зазначене, суд, вважає, що підсудним виконані три умови застосування інституту давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме:
- закінчився зазначений у законі строк;
- підсудний ОСОБА_5 не вчинив протягом п`ятнадцятирічного строку нового злочину;
- не ухилявся від слідства та суду.
Крім того, сам підсудний ОСОБА_5 просить застосувати до нього вказаний судом інститут давності.
Судом встановлено, що підсудному ОСОБА_5 зрозуміло суть обвинувачення у кримінальній справі №01-12124 про вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, його право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на підставі ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінальної справи з цієї підстави. 
Підсудному ОСОБА_5 зрозуміло суть ст. 28 ч.2 КПК (в ред. 1960 року), де зазначено, що закриття справи з підстав, зазначених у статтях 7 і 7-1 цього Кодексу, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям та громадянам.
Крім того, судом встановлено, що злочини у яких обвинувачуються ОСОБА_5 не відноситься до категорій злочинів, згаданих законодавцем у ст. 49 ч.ч. 4, 5 КК України.
Провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 7-1 ч. 1 п. 5 КПК України (в ред. 1960 року).
Нормою ст. 11-1 ч. 2 КПК України (в ред. 1960 року) передбачено, що суд в судовому засіданні за наявності підстав передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
Згідно ст. 248 ч. 1 КПК України (в ред. 1960 року), при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом. 
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання підсудного ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності, згідно ст. 49 КК України, і закриття кримінальної справи стосовно нього.
В обґрунтування висновків про наявність підстав для застосування норм ст. 49 КК України, про безумовний характер інституту звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 26.03.2020 (ЄУНСС: 730/67/16-к) та від 17.06.2020 (ЄУНСС: 598/1781/17), відповідно до яких звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди потерпілому, щирого каяття, невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, за результатами розгляду клопотання підсудного ОСОБА_5 суд прийшов до висновку про те, що визначені ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України умови при розгляді клопотання підсудного ОСОБА_5 дотримано, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання і звільнення підсудного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
З огляду на системний аналіз норм КПК України (в ред. 1960 року), суд дійшов висновку, що цивільні позови потерпілих до підсудного ОСОБА_5 не підлягають розгляду у випадках закриття кримінальної справи як на досудовому слідстві, так і в суді, а тому залишає їх без розгляду, та одночасно роз`яснює потерпілим їх право пред`явити аналогічні позови в порядку цивільного судочинства, що відповідає вимогам ст. 28 КПК України (в ред. 1960 року), оскільки закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у ст. 7-1 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам.
Під час досудового слідства підсудний ОСОБА_5  09.09.2009 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року) та стосовно нього постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2009 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (Т.№181 а.с. 57).
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2013 стосовно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу в розмірі - 6 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 102 000 грн. (Т.№312 а.с. 44-47).
02.12.2013 ОСОБА_17 на депозитний рахунок Деснянського районного суду м. Києва: код ЄДРПОУ 02896779, МФО 820019, банк отримувач УДКСУ у Деснянському районі м. Києва, рахунок №37317001004241, вніс заставу за ОСОБА_5 в розмірі 102 000 грн., згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2013, що підтверджується квитанцією № ПН3656 від 02.12.2013 (Т.№312 а.с. 73), після чого 03.12.2013 ОСОБА_5 було звільнено з-під варти (Т.№312 а.с. 213).
Враховуючи положення ст. 248 ч. 1 КПК України (в ред. 1960 року), зокрема те, що при закритті справи, скасовуються запобіжні заходи, а тому запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у виді застави підлягає скасуванню, а застава внесена за ОСОБА_5 підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_17 .
Питання про скасування арешту майна слід залишити до завершення розгляду кримінальної справи по суті, оскільки в матеріалах справи наявні цивільні позови потерпілих.
Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 244, 248 КПК України (в ред. 1960 року), суд -

п о с т а н о в и в :

клопотання підсудного  ОСОБА_5 - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
Кримінальну справу №01-12124 стосовно  ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України - закрити. 
Цивільні позови потерпілих в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з підсудного ОСОБА_5 - залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілим, що вони мають право пред`явити аналогічні позови в порядку цивільного судочинства, що відповідає вимогам ст. 28 КПК України (в ред. 1960 року), оскільки закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у ст. 7-1 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам.
Запобіжний захід у виді застави, застосований постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2013 стосовно  ОСОБА_5 - скасувати. 
Заставу в розмірі 102 000 (сто дві тисячі) гривень 00 копійок, внесену 02.12.2013 ОСОБА_17 на депозитний рахунок Деснянського районного суду м. Києва: код ЄДРПОУ 02896779, МФО 820019, банк отримувач УДКСУ у Деснянському районі м. Києва, рахунок №37317001004241, у якості застави за ОСОБА_5 , на підставі постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2013 відповідно, до квитанції № ПН3656 від 02.12.2013 - повернути заставодавцю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти діб з моменту оголошення, а особам які не прибули у судове засідання - в той же строк з моменту отримання копії постанови.

Суддя :   ОСОБА_1