ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/65/26
Провадження № 2/483/252/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
10 березня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої – судді Шевиріної Т.Д.,
за участю секретаря – Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, –

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2026 року ОСОБА_2 , яка є представником товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі – ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія"), звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з  ОСОБА_1 2 588 грн 40 коп. в рахунок заборгованості за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою:  АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позову зазначила, що позивач є постачальником електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком №  НОМЕР_1 , який відкритий на ОСОБА_1 . Відповідач оплату послуг за спожиту електричну енергію не здійснював, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду.
27 січня 2026 року судом відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
10 лютого 2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову, посилаючись на відсутність належного, допустимого, достовірного і достатнього доказу його проживання за адресою, по якій наявна заборгованість. Так, відповідач просив врахувати, що за вказаною позивачем адресою він не проживав та з 2022 року взагалі не проживає у м. Очакові Миколаївської області. Також зазначив, що він має статус учасника бойових дій та відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на пільгу - 75-процентну знижку на оплату за користування комунальними послугами, в тому числі і електроенергією (а.с. 27-33). 
12 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представник просила врахувати, що з 11 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII, який ознаменував початок процесу реформування електроенергетичної галузі в Україні. Одним з основних етапів реформи стало відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб. З 1 січня 2019 ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником та виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території Миколаївської області. На виконання положень п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (надалі - Закон) під час відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій постачання, оператором системи розподілу АТ «Миколаївобленерго» було передано ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», як постачальнику універсальних послуг, персональні дані споживачів. Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих не побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Після отримання відзиву позивачем від оператору системи розподілу АТ «Миколаївобленерго» отримано копії документів, а саме заяву ОСОБА_1 на укладення договору, паспортні дані, РНОКПП та договір про користування електричною енергією №420010185, укладений 26 серпня 2009 року між відповідачем та ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» (а.с. 34-36).
Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. 
Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року ОСОБА_1 уклав договір на користування електроенергією за адресою: АДРЕСА_2 , звернувшись до директора філії ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Очаківського району з відповідною заявою (а.с. 39-45).
За вказаною адресою на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Витягом з особового рахунку споживача по об`ємам споживання підтверджується факт споживання електричної енергії за вказаною адресою (а.с. 7, 8). 
ОСОБА_1 , як споживач електричної енергії, оплату за спожиту електричну енергію не здійснює.
Згідно з наданим розрахунком, заборгованість за спожиту електричну енергію за період з вересня 2021 року по березень 2025 року складає 2 588 грн 40 коп. (а.с. 7-8). 
Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26липня 1999 року №1357 (далі - ПКЕЕН), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416.
Частиною 4 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" врегульовано, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 ПКЕЕН об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.
Правовідносини між енергопостачальником та побутовими споживачами електричної енергії з 11 червня 2018 року регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018р. №312 (далі - ПРРЕЕ).
Згідно з пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
За приписами положень статті 29 ЦК України та статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" особа може мати декілька місць проживання.
Згідно з частиною 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Положеннями статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу приписів статей 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами.
За змістом правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 164/1965/16-ц (провадження № 61-335б6св18): відсутність письмово оформленого договору не позбавляє відповідача обов`язку оплатити надані йому послуги за електроенергію.
Пункт 1.1.2 Правил також визначає: споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Положеннями статей 67, 68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В силу положень частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з частиною 2 статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Договірні відносини існують на засадах публічного договору і конклюдентних дій (споживання та оплата спожитої електричної енергії), які вважаються такими, що були направлені на укладення даного договору.
Договір про користування електричною енергією в порядку ч. 1 ст. 633 ЦК України є публічним договором, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.
Згідно з частиною 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до абзаці 2 пункту 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Згідно з пунктом 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Пунктом 4.12. ПКЕЕН визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до діючих пунктів 1.1.2 Правил відповідач є споживачем, оскільки він споживає електричну енергію.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість за спожиту електроенергію не погашає, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлених до нього позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Доводи відповідача щодо відсутності доказів договірних відносин з позивачем суд відхиляє, оскільки такий аргумент спростовується заявою самого відповідача про укладення договору на постачання електричної енергії (а.с. 39). 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 3 328 грн 00 коп., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями (а.с. 1, 12).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 3 328 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, –

У Х В А Л И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (код ЄДРПОУ 42129888) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» в рахунок заборгованості за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 01 січня 2026 року за період з вересня 2021 року по березень 2025 року в сумі 2 588 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) грн 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (код ЄДРПОУ 42129888) - 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн 00 копійок – в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10 березня 2026 року.

Головуюча: