П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4601/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А. 
Суддя-доповідач - Шидловський В.Б. 
26 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Шидловського В.Б. 
суддів: Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.09.2024 про відмову у врахуванні в пільговому обчисленні періодів роботи в підрозділі Хмельницьке ремонтне виробництво на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування з 01.01.1990 по 25.04.1990; в підрозділі Хмельницьке ремонтне виробництво на посаді газоелектрозварника з 26.04.1990 по 04.10.1994; на підставі довідки №1482 про період його роботи на ВРП "Нововоронежатомремонт" з 20.10.1987 по 30.12.1989 за Списком №1;
зобов`язати врахувати в пільговому обчисленні періоди роботи в підрозділі Хмельницьке ремонтне виробництво на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування з 01.01.1990 по 25.04.1990; в підрозділі Хмельницьке ремонтне виробництво на посаді газоелектрозварника з 26.04.1990 по 04.10.1994; на підставі довідки №1482 про період його роботи на ВРП "Нововоронежатомремонт" з 20.10.1987 по 30.12.1989 за Списком №1 та призначити пенсію за віком з дня звернення, а саме з 02.09.2024.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 03.01.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №222430003680 від 11.01.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 03.01.2023 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі №560/12989/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №222430003680 від 11.01.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального стажу для призначення пенсії за віком:
- періоди роботи у ВАТ "Атомремонт" з 01.01.1990 по 25.04.1990; з 26.04.1990 по 04.10.1994; з 25.02.1995 по 17.12.1995, з 18.12.1995 по 25.08.1996; з 26.10.1996 по 01.12.1996; з 12.04.1997 по 13.07.1997 на підставі довідки №66/2 від 26.01.2001;
- період роботи з 20.10.1987 по 30.12.1989 у ремонтному підприємстві "Нововоронежатоменергоремонт" на підставі довідки №1482;
- з врахуванням у пільговому обчисленні періоду роботи з 04.01.1988 по 31.12.1989 у ремонтному підприємстві "Нововоронежатоменергоремонт" на підставі довідки №65 від 03.12.2009.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням всіх доданих до неї документів, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі № 560/12989/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зараховано до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи у ВАТ «Атомремонт» з 01.01.1990 по 25.04.1990; з 26.04.1990 по 04.10.1994; з 25.02.1995 по 17.12.1995 на підставі довідки № 66/2 від 26.01.2001; з 20.10.1987 по 30.12.1989 у ремонтному підприємстві «Нововоронежатоменергоремонт» на підставі довідки № 1482; з врахуванням у пільговому обчисленні період роботи з 04.01.1988 по 31.12.1989 у ремонтному підприємстві «Нововоронежатоменергоремонт» на підставі довідки № 65 від 03.12.2009 та повторно розглянуто заяву від 03.01.2023 про призначення пенсії за віком.
Страховий стаж заявника з врахуванням вищевказаних періодів склав 19 років 15 днів, в тому числі за Списком № 1 склав 1 рік 11 місяців 28 днів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.03.2024 № 222430002680 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років.
17.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 02.09.2024 щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи у ВАТ «Атомремонт» з 01.01.1990 по 25.04.1990; з 26.04.1990 по 04.10.1994 на підставі довідки № 66/2 від 26.01.2001 та з 20.10.1987 по 30.12.1989 в ремонтному підприємстві «Нововоронежатомремонт» на підставі довідки № 1482.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.09.2024 № 16932-15348/В-03/8-2200/24 позивача повідомлено, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи:
- з 20.10.1987 по 03.01.1988 (з 04.01.1988 по 31.12.1989, враховано, як робота за Списком №1 згідно довідки №65 від 03.12.2009), в ремонтному підприємстві "Нововоронежатоменергоремонт", оскільки у довідці №1482 без дати видачі відсутні посилання на накази про прийняття та звільнення з роботи та неможливо ідентифікувати підприємство, яке засвідчує документ (печатка та штамп не читається);
- з 01.01.1990 по 25.04.1990, з 26.04.1990 по 04.10.1994, згідно довідок від 26.01.2001 №66/2, виданих ВАТ "Атомремонт", оскільки відсутні номери та дати наказів про прийняття/звільнення з роботи.
В листі також зазначено, що підстав для врахування періодів роботи в пільговому обчисленні для визначення права на призначення пенсії за віком немає, оскільки довідки, уточнюючі пільговий характер роботи не відповідають додатку №5 до Порядку №637, не підтверджені первинними документами, та відсутні результати проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Крім того, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі № 560/12989/23 на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не покладено зобов`язань щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 20.10.1987 по 03.01.1988, з 01.01.1990 по 25.04.1990, з 26.04.1990 по 04.10.1994.
Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зарахування спірного періоду до роботи за Списком №1, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року (ч.2 ст.26 Закону №1058-ІV).
Частиною 1 статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.
Обчислення пільгового стажу роботи регулюється Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Судом встановлено, що для призначення пенсії за віком позивач надавав, зокрема, довідку ВАТ "Атомремонт" №66/2 від 26.01.2001, згідно з якою ОСОБА_1 працював в ВАТ "Атомремонт" повний робочий день:
- в підрозділі Хмельницьке ремонтне виробництво на посаді слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування з 01.01.1990 по 25.04.1990, наказ №1-ос, (Список №1, розділ XXIV, п.6, 12406000-17541;
- в підрозділі Хмельницьке ремонтне виробництво на посаді газоелектрозварника з 26.04.1990 по 04.10.1994, наказ №195-ос, Список №1, розділ XXIV, п.6, 12406000-17541.
Крім того, позивач також надавав довідку №65 від 03.12.2009 про період його роботи на ВРП "Нововоронежатомремонт" слюсарем з ремонту реакторно-турбінного устаткування з 04.01.1988 по 31.12.1989 за Списком №1 розділ XXIV, п.6, 12406000-17541.
Разом з тим, до пільгового стажу позивача не враховано періоди роботи:
- з 20.10.1987 по 03.01.1988 (з 04.01.1988 по 31.12.1989, враховано, як робота за Списком №1 згідно довідки №65 від 03.12.2009), в ремонтному підприємстві "Нововоронежатоменергоремонт", оскільки у довідці №1482 без дати видачі відсутні посилання на накази про прийняття та звільнення з роботи та неможливо ідентифікувати підприємство, яке засвідчує документ (печатка та штамп не читається);
- з 01.01.1990 по 25.04.1990, з 26.04.1990 по 04.10.1994, згідно довідки від 26.01.2001 №66/2, виданої ВАТ "Атомремонт", оскільки відсутні номери та дати наказів про прийняття/звільнення з роботи.
З даного приводу колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що з поданих позивачем довідок чітко вбачаються періоди роботи позивача. Дані довідки містять відомості про відпрацьований позивачем період, ці дані є беззаперечними та достовірними, оскільки видані на підставі наказів, табелів обліку робочого часу.
Разом з тим, твердження апелянта щодо не зарахування позивачу стажу роботи через наявність неточностей у документах є безпідставними, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його документах, що підтверджують трудову діяльність.
Слід зазначити, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питання про призначення пенсії.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової документації, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення такої.
Таким чином, суд першої інстанції зазначає, що окремі недоліки у складенні документів роботодавцем не може позбавляти працівника права на пенсію.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 20.10.1987 по 03.01.1988, з 01.01.1990 по 25.04.1990, з 26.04.1990 по 04.10.1994.
Водночас, стаж з 04.01.1988 по 31.12.1989 зараховано до пільгового стажу, тому підстави для повторного зарахування такого відсутні.
З огляду на наведене, порушене право позивача належним чином відновлене у спосіб зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 20.10.1987 по 03.01.1988, з 01.01.1990 по 25.04.1990, з 26.04.1990 по 04.10.1994 до пільгового стажу за Списком №1.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.