Справа № 442/1070/26
Провадження №3/442/301/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

03 квітня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши матеріали, що надійшли з дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
за участю:
секретаря судового засідання – Верхоляк А.А.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Клострейх О.В. (в режимі відео конференції), -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 01.02.2026 о 00:05 год. на вул. Михайла Грушевського, 148 у м. Дрогобич, керував транспортним засобом марки "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідність обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
13.02.2026 від ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення матеріалами справи з можливістю зробити копії матеріалів та відеофайлів. Крім цього, ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .
24.02.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Прасолова І.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 24.02.2026 та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.
03.03.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Клострейх О.В. надійшли ряд клопотань : про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, про виклик поліцейського Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Шуй Ю.В. у судове засідання, про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, оскільки відеофайли не повні, не безперервні, про долучення адвокатського запиту начальнику Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівській області, про повне дослідження матеріалів справи у судовому засіданні, про фіксацію судового розгляду технічними засобами, про визнання результатів огляду недійсними, у зв`язку тим, що огляд ОСОБА_1 повинен проводитись у порядку огляду військовослужбовця Збройних сил України.
Постановою від 03.03.2026 клопотання адвоката Клострейх О.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції – задоволено.
26.03.2026 захисником ОСОБА_1 , адвокатом Клострейх О.В., подано клопотання про призначення експертизи з технічного дослідження наявного в матеріалах даної справи відеозвукозапису, проведення якої просить доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, в задоволенні якого постановою від 31.03.2026 відмовлено. 
12.03.2026, 31.03.2026 справа слухалась, в судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням сторони захисту до 01.04.2026.
01.04.2026 адвокатом Клострейх О.В. подано клопотання про залучення до участі в справі прокурора, в задоволенні якого постановою від 01.04.2026 – відмовлено.
01.04.2026, у зв`язку з некоректною роботою системи відеоконференцзв`язку, в судовому засіданні подовжено перерву до 03.04.2026. 
31.03.2026, після оголошення перерви стороною захисту подано письмове клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, наведених у клопотанні. У випадку визнання ОСОБА_2 винним, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, про що подала письмове клопотання. 
ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнав і пояснив, що дійсно 01.02.2026 після опівночі, приблизно о 00:03 год. повертався додому з військової служби. Будучи біля свого будинку, його зупинили поліцейські, які сказали, що він порушує комендантську годину, на що він пояснив, що повертається з місця служби, на що поліцейські одразу запропонували йому продути Драгер. Що він і зробив. Проте, результат виявився негативним, а тому поліцейські сказали, що потрібно їхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Він пояснював, що не може нікуди їхати, бо вдома лежача бабуся, а мати цілий день не піднімає трубки, на що йому відповіли, що він може відмовитись, що він і зробив. Вказує, що при цьому, йому не називали ознак жодного сп`яніння, не роз`яснювали його прав, наслідків відмови від проходження огляду, а тому просить провадження у спарві закрити. Разом з тим, він являється військовослужбовцем, а тому, у випадку визнання його винним, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він постійно їздить автомобілем до місця служби, здійснює виїзди в зону бойових дій. 
Адвокат особи, що притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи клопотання про закриття провадження підтримує, посилаючись на відсутність у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп`яніння, безпідставність пропозиції проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім цього, вказує, що відеозаписи не можуть бути належними доказами, позаяк не є безперервними та не відтворюють усіх подій, що малои місце при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_4 не було роз`яснено його прав, не ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_5 являється військовослужбовцем, а відтак його огляд на стан сп`яніння проводиться у присутності посадової особи ВСП. Разом з тим, у випадку визнання ОСОБА_2 винним, просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, врахувавши, що ОСОБА_5 виконує свій обов`язок щодо захисту Батьківщини. 
Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , доходжу наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно положень пункту 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про підтвердження відмови ОСОБА_1 як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, та про наявність провини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №580356 від 01.02.2026, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та згідно якого ОСОБА_1 01.02.2026 о 00:05 год. на вул. Михайла Грушевського, 148 у м. Дрогобич, керував транспортним засобом марки "DaewooLanos" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2026, що підтверджує скерування ОСОБА_1 до медичного закладу КНП «Дрогобицька міська лікарня №1», однак огляд не було проведено у зв`язку з відмовою ОСОБА_3 від такого огляду;
- рапортом працівника поліції від 01.02.2026, згідно якого в ході патрулювання 01.02.2026 00:05 год у м. Дрогобич на вул. Грушевського, 148, поліцейськими було виявлено транспортний засіб Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в час дії комендантської години, поліцейськими було прийнято рішення зупинити транспортний засіб. Під час перевірки документів встановлено особу водія, в ході спілкування у водія виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі водій відмовився.
Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
На виконання вказаних вимог Закону поліцейський застосовував засоби відеозапису, матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Із оглянутого диску з відеофіксацією подій, що відбулися 01.02.2026, видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі добровільно і без примусу, тиску з боку працівників поліції чи упередженого ставлення до нього. Правопорушник вказав, що нічого не вживав, відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння мотивував тим, що йому потрібно їхати додому, оскільки на нього чекає лежача бабуся. Поліцейські ознайомили ОСОБА_1 з наслідками відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також повідомили про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом.
Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, не надано.
Підстав вважати, що ОСОБА_1 не розумів суті пред`явленої до нього поліцейським вимоги, наслідків його відмови від проходження запропонованого медичного огляду не встановлено. 
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів судді у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у судді немає.
Разом з тим, за клопотанням сторони захисту, було заслухано пояснення поліцейського Шуй О., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , і який пояснив, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 було порушення комендантської години. Відеозапис події ним здійснювався на відеореєстратор та бодікамеру, яка є старою, швидко розряджається і може виключатись. Іншого запису події, ніж той, який направлено на розгляд суду, немає. Ствердив, що ним було роз`яснено права ОСОБА_4 , однак останній відмовився від ознайомлення з протоколом. Крім цього, ОСОБА_3 було відсторонено від керування транспортним засобом. 
За таких обставин, посилання про те, що ОСОБА_4 не було роз`яснено його прав та наслідків відмови є необґрунтованими, оскільки поліцейський повідомляв водія ОСОБА_3 про те, що за відмову від проходження запропонованого медичного огляду на стан сп`яніння, щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. 
Крім цього, не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_3 про те, що спочатку йому було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, а лише після цього – запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. 
Щодо доводів захисника про те, що відеозаписи не є безперервними і не містять фіксації дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду особи на стан сп`яніння або відмови від такого огляду, то вважати їх обґрунтованими не можна, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на порушника, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.
Доводи захисника на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, зважаючи на що відповідно до ст. 266-1 КУпАП його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Як було встановлено, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, коли керував 01.02.2026 о 00:05 год. в м. Дрогобичі на вул. Михайла Грушевського, 148 транспортним засобом марки "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_3 , тобто поза межами території будь-якої військової частини.
Також, відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано.
Всі інші доводи захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, вбачаю в діях ОСОБА_1 , ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєних адміністративних правопорушень, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Щодо клопотання про незастосування до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, так як він проходить службу, зауважую наступне.
Адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним, відповідає як характеру та ступеню тяжкості правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Більш того, звертаю увагу на приписи ч. 4 ст. 30 КУпАП, відповідно до яких позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами у зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_1 є особою, до якої відповідно до закону не може застосовуватись позбавлення права керування засобами транспорту, і такі ним суду не надано.
Посилання на практику інших судів при розгляді справ за ст. 130 КУпАП щодо військовослужбовців, які захищають нашу Державу від військової агресії рф вважаю некоректним, оскільки це не є практикою суду касаційної інстанції, яка є обов`язковою для застосування судами нижніх інстанцій.
Окрім того, суддя з глибокою повагою ставиться до військовослужбовців ЗСУ та сил оборони, які самовіддано захищають Україну та її громадян від збройної агресії рф, водночас, звертаю увагу на те, що закон для всіх один, та він повинен застосовуватися однаково до кожного хто його порушив.
При цьому, вчинене ОСОБА_1 правопорушення не є малозначним та в діючому КУпАП, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачено механізму призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом (ст. 69 КК України).

Відтак, вважаю клопотання про можливість не застосування до ОСОБА_1 такого виду стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами безпідставними.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки ОСОБА_1 являється учасником бойових дій, що підтверджується наданим ним посвідченням серії НОМЕР_2 , а відтак, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з нього не стягується.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,-
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.
Суддя        Курус Р.І.