ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/1680/25
Провадження № 2/483/172/2026
РІШЕННЯ
Іменем України
22 квітня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Рак Л.М.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,–

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі – ТОВ «Цикл Фінанс») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 липня 2018 року між акціонерним товариством «ОТП БАНК» (далі – АТ «ОТП БАНК») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2019784792, за умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 17198 грн. 48 коп. на споживчі потреби, строком кредитування у 24 місяці з кінцевою датою повернення кредиту до 27 серпня 2020 року, з відсотковою ставкою 0,01% річних. Відповідачка взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 10240 грн. 53 коп., з яких: 10238 грн. 93 коп. – заборгованість по тілу кредиту; 1 грн. 60 коп. – заборгованість по відсоткам. 11 грудня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 11/2/20, відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» відступило на користь нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року. 11 грудня 2020 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та укладено договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило на користь нового кредитора ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року. 12 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відступило на користь нового кредитора ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року. Посилаючись на викладене, ТОВ «Цикл Фінанс» просило стягнути з відповідачки суму боргу за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року у розмірі 10240 грн. 53 коп., сплачений судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
26 грудня 2025 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому, відповідачка зазначила, що не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними. Кредитний договір укладено 27 липня 2018 року, позов подано у грудні 2025 року, тобто після спливу строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Після укладення договору вона не здійснювала платежів, не визнавала заборгованість та не вчиняла дій, які б переривали строк позовної давності. Просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також зазначила, що позивачем не надано належних доказів права вимоги, детального розрахунку заборгованості та підтвердження повідомлення боржника про відступлення права вимоги.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Представник позивача в позовній заяві зазначив, що не заперечує про розгляд справи без участі позивача, проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого.
Судом встановлено, що 27 липня 2018 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2019784792, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 17198 грн. 48 коп. на споживчі потреби, строком кредитування у 24 місяці з кінцевою датою повернення кредиту до 27 серпня 2020 року, з відсотковою ставкою 0,01% річних (а.с. 22-31).
З наданої АТ «ОТП БАНК» на запит суду інформації, виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року, вбачається, що відповідачка здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитним договором та її заборгованість становить 10240 грн. 53 коп., з яких: 10238 грн. 93 коп. – заборгованість по тілу кредиту; 1 грн. 60 коп. – заборгованість по відсоткам (а.с. 114-123).
11 грудня 2020 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 11/2/20, відповідно до якого АТ «ОТП БАНК» відступило на користь нового кредитора ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року (а.с. 32-40). 
11 грудня 2020 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та укладено договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило на користь нового кредитора ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року (а.с. 48-55). 
12 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «Цикл фінанс» укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» відступило на користь нового кредитора ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року (а.с. 41-47).
З витягів з реєстру боржників до договору факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року, договору факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року та договору факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОТП БАНК» становила 10240 грн. 53 коп., з яких: 10238 грн. 93 коп. – заборгованість по тілу кредиту; 1 грн. 60 коп. – заборгованість по відсоткам (а.с. 15-17).
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. 
Суд відхиляє доводи відповідачки про застосування строків позовної давності, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Порядок відліку позовної давності наведено в ст. 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Суд зазначає, що із 12 березня 2020 року на усій території України встановлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку до 30 червня 2023 року (пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 02 квітня 2020 року).
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 4 ст. 14 ЦК України).
Кредитний договір між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 був укладений 27 липня 2018 року терміном на 24 місяці, дата остаточного повернення кредиту – 27 серпня 2020 року, з якого слід відраховувати позовну давність відповідно до ст. 257 ЦК України.
Карантин на території України скасований з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, тому Позивач, звернувшись до суду 15 грудня 2025 року, дотримався строків давності, які продовжувалися відповідно до Закону № 540-ІХ.
Такі висновки викладе ні в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2024 року у справі № 206/2984/23 (провадження № 61-7249св24).
Відповідно до частини ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, не заслуговують на увагу твердження відповідачки щодо не повідомлення її про відступлення права вимоги за кредитним договором, оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором, не звільняло відповідачку від сплати заборгованості за кредитним договором первісному кредитору, що нею зроблено не було.
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1) та 3000 грн. в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, додатковою угодою до договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, актом приймання-передачі наданих послуг № 2026364782 від 14 листопада 2025 року згідно з вказаним договором (а.с. 18-21, 56).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, в рахунок заборгованості за кредитним договором № 2019784792 від 27 липня 2018 року – 10240 (десять тисяч двісті сорок) гривень 53 копійки, з яких: 10238 грн. 93 коп. – заборгованість по тілу кредиту; 1 грн. 60 коп. – заборгованість по відсотках. 

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8 – 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в рахунок сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень в рахунок витрат на професійну правничу допомогу, а всього 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: