Справа № 138/2767/25
Провадження №:2-а/138/7/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року       м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі головуючого судді Холодової Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Савченко Т.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 30.04.2025 відповідачем було винесено постанову № 1168, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Про існування постанови йому стало відомо лише 10.09.2025 після отримання копії оскаржуваної постанови в межах відкритого на її виконання виконавчого провадження. Вказаною постановою позивача було притягнуто до відповідальності за те, що він не з`явився за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не погоджується із правомірністю винесеної відповідачем постанови, вважає її протиправною, оскільки позивач, вчасно оновивши дані зазначив місце свого проживання в м. Києві, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, представник позивача стверджує, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував, а відтак і не міг вчинити інкриміноване йому адміністративне правопорушення. Також в позовній заяві представник позивача наголошує на тому, що ані протокол про адміністративне правопорушення, ані оскаржувана постанова не містить дати та часу, на які позивач начебто викликався повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Така повістка та докази її направлення та вручення позивачу відсутні і в матеріалах справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Враховуючи викладене вище, представник позивача просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1168 від 30.04.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. 
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Цибульського О.Є. від 23.09.2025 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження у справі, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, які надійшли до суду 15.01.2026.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодової Т.Ю. від 16.03.2026 справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи на 26.03.2026.
Позивач та його представник, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули, представник подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, просить позов задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив без повідомлення причин неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Вказане не перешкоджає розгляду справи по суті. Також, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.
З матеріалів справи суд встановив, що 20.04.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 офіцером адміністративного відділення капітаном ОСОБА_2 було складено протокол № 1545 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_1 не прибув вчасно за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , був поданий в розшук, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правилд військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постанововю КМУ від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позивачу було роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, а також права та обов`язки ст.268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 30.12.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
На підставі вказаного вище протоколу, 30.04.2025 постановою № 1168 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено грошове стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що при її винесені начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 дійшов висновку, що наявними у матеріалах справи доказами вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП доведена.
При цьому зміст постанови є аналогічним змісту вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення.
Зокрема, як стверджує представник позивача, в оскаржуваній постанові та в наявних матеріалах справи відсутні докази правомірності оскаржуваного рішення та наявності події та складу в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в тому числі, зважаючи на те, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених чинним законодавством, вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи не містять. Так само відсутні і посилання на дату та час виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача вбачається, що в них наявні такі документи: протокол про адміністративне правопорушення № 1545 від 20.04.2025, рапорт працівника поліції про доставку позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.04.2025, копія паспорта ОСОБА_1 , постанова по справі про адміністративне правопорушення № 1168 від 30.04.2025, інформація про військово-облікові дані ОСОБА_1 , заява про примусове виконання постанови від 20.08.2025 № 2304.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
З наведеного слідує, що висновок особи, уповноваженої на розгляд справи про адміністративне правопорушення, про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване. 
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Абзацом 3 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
В свою чергу, механізм процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів регламентований «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (із змінами) (далі Порядок №560, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)). 
Згідно п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
З доданої до позову роздруківки військово-облікового документу позивача, сформованого у додатку «Резерв+» суд встановив, що позивач вчасно, а саме 15.07.2024, уточнив військово-облікові дані, зазначивши адресою свого проживання АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Отже, зважаючи на наявну інформацію та зазначені вище норми законодавства, відповідач мав направити позивачу повістку про виклик саме на адресу, зазначену ним у м. Києві.
Крім того, відповідно до п. 35-41 Порядку № 560 представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення.
Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.
За адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені:
через дільниці оповіщення шляхом їх виклику до таких дільниць та вручення повісток, отриманих від районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки представниками цих дільниць, та вручення повісток за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання;
представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад;
представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку;
групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, поліцейські, а також під час оповіщення мешканців багатоквартирних будинків - керівник установи (організації) або фізична особа - підприємець, яка надає послуги з управління багатоквартирними будинками, або голова правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
За місцем роботи або навчання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені:
представниками підприємства (установи, організації) на (у) якому (якій) він працює;
представниками закладу освіти, у якому він навчається;
представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), підприємства (установи, організації), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.
У громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені:
представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;
групами оповіщення, до складу яких можуть включатися представники районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та поліцейські.
У районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів.
Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.
Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки резервістам та військовозобов`язаним повістка вручається військовослужбовцями або працівниками таких центрів.
З системного аналізу вказаних норм слідує, що процес особистого оповіщення безальтернативно здійснюється з використанням функцій відеофіксації, що є належним доказом вручення повістки. А вразі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним доказом оповіщення є опис вкладення поштового відправлення та відповідна відмітка у повідомленні про вручення поштового відправлення.
В той же час належним доказом відмови від отримання повістки є відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки
Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні будь-які докази, як формування повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і докази направлення такої повістки з описом вкладення на зазначену ним адресу проживання в м. Києві та вручення позивачу такої повістки чи відмови позивача від її отримання, а саме відеозапис вручення уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 повістки про виклик ОСОБА_1 , відеозапис доведення йому акта про відмову від отримання повістки або повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення за адресою проживання позивача в м. Києві.
З наведеного слідує, що подія вручення повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або подія відмови від отримання ним повістки відсутня. У зв`язку з чим відповідачем не доведено, що позивач був обізнаним про необхідність з`явитися до ТЦК та СП, а тому не мав умислу не з`являтись до ТЦК за викликом.
Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесеної ним постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення № 1168 від 30.04.2025 слід скасувати, а провадження в справі закрити за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Щодо інших доводів представника позивача, зазначених у позові, суд згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
А тому, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови за викладених вище підстав, суд не надає оцінку іншим доводам представника позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги.
Згідно із положеннями ст.139 КАС України при задоволенні позову суд стягує із відповідача судові витрати по справі, а тому на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 2,4, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 132, 134, 139, 246, 255, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити повністю.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 № 1168 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 30.04.2025 та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Представник позивача: адвокат Савченко Тетяна Вікторівна, адреса для листування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ – НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя:    Т.Ю. Холодова