ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/23112/21  Номер провадження 22-ц/814/1781/26	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі: Коротун І.В.
учасники справи: 
представники відповідачів – адвокати Кубишкіна Т.В., Індутний - Шматько С.М. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скарг ою представника  ОСОБА_1 – адвоката Індутного - Шматько Станіслава Миколайовича

на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року, ухвалене суддею Материнко М.О., повний текст рішення складений – 25 грудня 2025 року

у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики, -
В С Т А Н О В И В:

23.12.2021 ОСОБА_2 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики, в якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 171 780,00 гривень та 91 861,80 доларів США та понесенні судові витрати, зокрема, за: 
- договором позики від 30.01.2019 у сумі 171 780,00 грн, з яких 28 000,00 грн - сума позики та 143 780,00 грн - заборгованість по сплаті процентів за цим договором; 
- договором позики від 03.05.2019 у сумі 14 995,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1000,00 доларів США - сума позики та 13 995,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 14.06.2019 у сумі 17 256,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1200,00 доларів США - сума позики та 16 056,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 

- договором позики від 31.07.2019 у сумі 18 850,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1380,00 доларів США - сума позики та 17 470,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 05.11.2019 у сумі 12 220,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1000,00 доларів США - сума позики та 11 220,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 20.12.2019 у сумі 17 925,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1500,00 доларів США - сума позики та 15 795,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 08.01.2020 у сумі 11 245,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1000,00 доларів США - сума позики та 10 245,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.01.2019 відповідачі  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 28 000,00 грн. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 0,5% (нуль цілих п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 29.02.2019 року і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.12.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 143 780,00 грн. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 30.01.2019 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 29.02.2019 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 30.01.2019. Відповідно до п. 3 договору позики від 30.01.2019, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога була направлена позивачем ОСОБА_2 16.12.2021 про повернення суми позики та сплату процентів на адресу відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 30.01.2019 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021, та відповідно до п. 3 договору позики від 30.01.2019 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021 року. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 30.01.2019 року розрахована наступним чином: 28 000,00 * 0,5% *1027 = 143 780,00, де: 28 000,00 - сума позики; 0,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 1027 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 01.03.2019 по 21.12.2021.
03.05.2019 відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 1000, 00 доларів США. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 02.06.2019 і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.13.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 13 995,00 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 03.05.2019 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 02.06.2019 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 03.05.2019. Відповідно до п. 3 договору позики від 03.05.2019, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога була направлена позивачем ОСОБА_2 17.12.2021 про повернення суми позики та сплату процентів на адресу відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 03.05.2019 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021, та відповідно до п. 3 договору позики від 03.05.2019 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 03.05.2019 розрахована наступним чином: 1000,00 * 1,5% *933 = 13 995,00, де: 1000,00 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 933 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 03.06.2019 по 21.12.2021.
14.06.2019 відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 1200,00 доларів США. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 13.07.2019 і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.12.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 16 056,00 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 14.06.2019 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 13.07.2019 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 14.06.2019. Відповідно до п. 3 договору позики від 14.06.2019, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога від 16.12.2021 про повернення сум позики та сплату процентів була направлена позивачем ОСОБА_2 17.12.2021 року на адресу відповідачів  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 14.06.2019 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021, та відповідно до п. 3 договору позики від 14.06.2019 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 14.06.2019 розрахована наступним чином: 1200,00 * 1,5% *892 = 16 056,00, де: 1200,00 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 892 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 14.07.2019 по 21.12.2021.
31.07.2019 відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 1380,00 доларів США. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 30.08.2019 і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.12.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 17 470,80 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 31.07.2019 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 30.08.2019 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 31.07.2019. Відповідно до п. 3 договору позики від 31.07.2019, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога від 16.12.2021 про повернення сум позики та сплату процентів була направлена позивачем ОСОБА_2 17.12.2021 на адресу відповідачів  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 31.07.2019 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021, та відповідно до п. 3 договору позики від 31.07.2019 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 31.07.2019 розрахована наступним чином: 1380,00 * 1,5% *844 = 17 470,80, де: 1380,00 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 844 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 31.08.2019 по 21.12.2021.
05.11.2019 відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 1000,00 доларів США. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 04.12.2019 і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.12.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 11 220,00 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 05.11.2019 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 04.12.2019 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 05.11.2019. Відповідно до п. 3 договору позики від 05.11.2019, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога від 16.12.2021 про повернення сум позики та сплату процентів була направлена позивачем ОСОБА_2 17.12.2021 на адресу відповідачів  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 05.11.2019 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021, та відповідно до п. 3 договору позики від 05.11.2019 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 05.11.2019 розрахована наступним чином: 1000,00 * 1,5% *748 = 11 220,00, де: 1000,00 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 748 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 05.12.2019 по 21.12.2021.
20.12.2019 відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 1500,00 доларів США. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 19.01.2020 і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.12.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 15 795,00 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 20.12.2019 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 19.01.2020 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 20.12.2019. Відповідно до п. 3 договору позики від 20.12.2019, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога від 16.12.2021 про повернення сум позики та сплату процентів була направлена позивачем ОСОБА_2 17.12.2021 на адресу відповідачів  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 20.12.2019 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021, та відповідно до п. 3 договору позики від 20.12.2019 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 20.12.2019 розрахована наступним чином: 1500,00 * 1,5% *702 = 15 795,00, де: 1500,00 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 702 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 20.01.2020 по 21.12.2021.
08.01.2020 відповідачі  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали з позивачем ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого отримали від позивача ОСОБА_2 готівкою 1000, 00 доларів США. Пунктом 4 даного договору передбачена сплата процентів від суми позики по одній з процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Відповідачі сплатили проценти за даним договором позики по 07.02.2020 і більше проценти не сплачували. Таким чином, станом на 21.12.2021 заборгованість відповідачів зі сплати процентів за договором позики складає 10 245,00 доларів США. Заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 08.01.2020 розрахована наступним чином: у зв`язку з тим, що відповідачі сплатили проценти по 07.02.2020 і більше проценти не сплачували, нарахування процентів здійснюється відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 08.01.2020. Відповідно до п. 3 договору позики від 08.01.2020, позика має бути повернена позичальником протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Вимога від 16.12.2021 про повернення сум позики та сплату процентів була направлена позивачем ОСОБА_2 17.12.2021 на адресу відповідачів  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення 17.12.2021, що підтверджується накладною та описом вкладення до листа 6109103660266 Укрпошти. Пунктом 12 договору позики від 08.01.2020 визначено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатись на адресу, задекларовану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того чи отримав або не отримав він її особисто. Повідомлення про вручення поштового відправлення до моменту подання позовної заяви не повернулось позивачу ОСОБА_2 , але за даними відстеження (трекінгу) поштових відправлень Укрпошти, відправлення 6109103660266 було доставлено до точки видачі/доставки, тобто до відділення поштового зв`язку № 63460 18.12.2021 року, а отже ця дата є відповідно до п. 12 договору позики днем отримання вищезазначеної вимоги від 16.12.2021 року, та відповідно до п. 3 договору позики від 08.01.2020 саме з цієї дати починається триденний строк повернення суми позики, яким є 21.12.2021 року. Кредитор може нарахувати проценти за кредитним договором або договором позики лише до дати повернення суми кредиту (позики), а отже сума заборгованості відповідачів за договором позики розрахована по 21.12.2021. Таким чином заборгованість зі сплати процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики від 08.01.2020 розрахована наступним чином: 1000,00 * 1,5% *683 = 10 245,00, де: 1000,00 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до п.п. «а» п. 4 договору позики; 683 - кількість днів прострочення зі сплати процентів, а саме з 08.02.2020 по 21.12.2021.
Крім того, 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020 між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки, за яким остання поручилась за виконання  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зобов`язань, які виникли відповідно з договорів позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020. Пунктами 3 та 4 договорів поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (у повному обсязі). При порушенні боржником зобов`язання, яке виникло з основного договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження (т.1 а.с. 51).

Згідно розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави та 03.04.2023 цивільна справа №643/23112/21 надійшла до Октябрського (нині Шевченківського) районного суду м. Полтави (т.1 а.с. 53). 

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2023 цивільну справу прийнято суддею Материнко М.О. до свого провадження та у справі призначено підготовче засідання на 10.10.2023 о 10.00 год (т.1 а.с. 54). 

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики - задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики у розмірі 171 780,00 гривень (сто сімдесят одну тисячу сімсот вісімдесят гривень 00 коп) та 91 861,80 (дев`яносто одну тисячу вісімсот шістдесят один) доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD).
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 220,94 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 220,94 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 220,94 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 666,67 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 666,67 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 666,67грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд першої інстанції дійшов висновків, що ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (позичальники) уклали договори позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020, на підставі яких позичальники отримали від позикодавця позику у сумі 28 000,00 гривень та 7080 доларів США, взявши на себе зобов`язання повернути її (позику) та проценти за користування позикою протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, вимога була отримана позичальниками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 18.12.2021, однак ними не виконано взяті зобов`язання належним чином. З урахуванням розрахунку процентів за користування позикою, загальна заборгованість позичальників за договорами позики становить 171 780,00 гривень та 91 861,80 доларів США. Оскільки виконання зобов`язання позичальників за договорами позики було забезпечено порукою ОСОБА_4 , а права позивача є порушеними, тому відповідачі є солідарно відповідальними за зобов`язаннями. На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову, так як відповідачі порушили свої зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Індутний - Шматько С.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю оригіналів розписок та порушення правил допустимості доказів. Зазначається, що позивач обґрунтовував свої вимоги наявністю договорів позики, оформлених борговими розписками, які містять суми в гривні та еквівалент у доларах США, а також умови про нарахування відсотків 0,5% та 1,5% за користування коштами, однак до матеріалів справи було долучено лише копії доказів, на які посилається позивач, при цьому оригінали зазначених документів до суду першої інстанції в порядку передбаченому ЦПК України не подавалися, в тексті рішення відсутні будь-які відомості про дослідження саме оригіналів, їх огляд в судовому засіданні, зауваження сторін щодо їх змісту чи стану, а також відсутні посилання суду на неможливість подання оригіналів з причин від позивача незалежних. Неподання оригіналів доказів позбавило відповідача можливості заявити клопотання про проведення почеркознавчої та/або технічної експертизи, перевірити наявність виправлень, дописок, зміни суми боргу або умов відсоткового нарахування, що безпосередньо впливає на достовірність доказів та на можливість встановити повний та реальний зміст волевиявлення сторін. Посилається на правову позицію Верховного Суду від 04.07.2023 року у справі №233/4365/18 про те, що якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не може бути покладений в основу судового рішення. Вказується, що сторона відповідача заперечувала проти позовних вимог через відсутність можливості перевірити справжність доказів, але суд, не маючи в розпорядженні оригіналів документів, беззастережно визнав всі подані копії належними та допустимими доказами виникнення та обсягу боргового зобов`язання, чим фактично відмовився від виконання процесуального обов`язку щодо перевірки та дослідження доказів. Судом першої інстанції не враховано практику Верховного Суду, у якій неодноразово наголошувалось, що саме наявність у позикодавця оригіналу боргової розписки без відмітки про повернення суми боргу є основним доказом існування невиконаного зобов`язання за договором позики. Суд першої інстанції, не маючи перед собою оригіналів, не перевірив ані підписи, ані можливі виправлення або дописки, ані фізичні ознаки документів (наявність декількох примірників, слідів виправлення дати чи суми), а відтак зробив висновки про існування боргу виключно на підставі копій, що не відповідає критеріям належності і допустимості доказів згідно з ЦПК України та практикою Верховного Суду. Такі дії суду призвели до порушення принципу змагальності. Також посилається на ігнорування судом першої інстанції доказів, наданих стороною відповідача. Вказує, що до відзив на позовну заяву було подано документи, що підтверджують повернення коштів, а також інші докази, що спростовують розмір заявленої до стягнення заборгованості. В оскаржуваному рішенні суду не наведено жодного аналізу долучених апелянтом доказів, не зазначено, чи визнає суд ці докази належними та допустимими, а також не наведено мотивів їх відхилення, чим фактично порушено право на захист та змагальність сторін. Також вказується на відсутність перевірки судом умов договорів позики та розрахунків. З оскаржуваного рішення суду та матеріалів справи вбачається, що за низкою розписок (договорів позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 тощо) передбачено непропорційне тривале нарахування «штрафних» відсотків за прострочення сплати відсотків (близько 1056 днів), а саме: - нарахування «основних» відсотків за користування грошовими коштами; - а також додаткових відсотків 0,5% та 1,5% за кожен день прострочення сплати відповідних процентних платежів, тобто йдеться про підвищену ставку саме за період прострочення виконання зобов`язання зі сплати відсотків, а не про звичайні щоденні проценти за користування позикою. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, фактично сприйняв розрахунок позивача, за яким відсотки за прострочення (0,5% та 1,5% за день прострочення) нараховувалися на відповідні суми відсотків, не обмежуючись розумними строками, а період прострочення для окремих зобов`язань (зокрема за розпискою від 30.01.2019) фактично охоплює проміжок з 30.01.2019 по 21.12.2021, тобто 1056 календарних днів. За підсумком загальна сума нарахованих «штрафних» відсотків та відсотків у цілому становила 91 861,80 грн при основному боргу 171 780,00 грн. Таким чином, у справі йдеться не про помірні відсотки за користування сумою позики, а про накопичення підвищеної штрафної ставки за кожен день прострочення сплати відсотків протягом періоду, який сягає близько трьох років, що суттєво збільшує фінансовий тягар для відповідача. За своєю правовою природою 0,5% та 1,5% за кожен день прострочення сплати відсотків є не звичайними процентами за користування грошима (стаття 1048 ЦК України), а санкцією за прострочення виконання грошового зобов`язання, яка підпадає під регулювання статті 551 ЦК України (неустойка, штраф, пеня) та статті 625 ЦК України (відповідальність за прострочення грошового зобов`язання). Посилається на постанови Верховного Суду від 18.04.2024 у справі №922/2822/23 та від 02.08.2023 у справі №758/13264/19 про те, що підвищені відсотки за день прострочення, які нараховуються на суму боргу, або відсотків за період прострочення, є різновидом штрафної неустойки, а тому до таких умов застосовуються загальні вимоги щодо справедливості, розумності, співмірності наслідкам порушення та можливості зменшення їх розміру судом на підставі статті 551 ЦК України. У даній справі суд першої інстанції не з`ясував, чи є 0,5% та 1,5% за день прострочення розумними та співмірними, не перевірив їх економічний результат при нарахуванні за період у сотні днів та не застосував статтю 551 ЦК України для оцінки і, за необхідності, зменшення заявленої суми. Щодо надмірної тривалості періоду прострочення (1056 днів) та дисбаланс сум. Розписка від 30.01.2019 передбачала повернення 28 000 грн з нарахуванням відсотків та сплатою цих відсотків у визначений строк, після чого у разі несплати відсотків на суму прострочених відсотків застосовується ставка 0,5% за день прострочення. Фактично позивач нараховував підвищені відсотки за прострочення з 30.01.2019 по 21.12.2021, що становить 1056 днів прострочення. Аналогічний підхід застосовано до інших розписок 2019–2020. У підсумку сума відсотків (включно зі штрафними відсотками за прострочення) склала 91 861,80 грн. при основному боргу 171 780,00 грн. Такий результат свідчить про очевидну невідповідність розміру штрафних відсотків наслідкам порушення зобов`язання, оскільки протягом понад 1000 днів кредитор фактично отримує щоденне зростання боргу, не вживаючи своєчасних заходів для судового захисту чи стягнення. Нарахування 0,5% та 1,5% за кожен день прострочення сплати відсотків протягом понад трьох років без звернення до суду, за відсутності об`єктивних перешкод для такого звернення, свідчить про те, що позивач по суті використав умови договору як засіб накопичення максимальної суми штрафних санкцій, а не як справедливу компенсацію збитків від прострочення. При цьому суд, посилаючись на розрахунок позивача, фактично відтворив суму заявленої до стягнення заборгованості, але не здійснив власної перевірки арифметичної правильності розрахунку, не зіставив його з умовами кожного конкретного договору (строки повернення, період нарахування відсотків, можливе припинення зобов`язання тощо) і не пересвідчився в тому, чи не відбулося подвійне нарахування. Також посилається на безпідставне стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідачем було подано до суду першої інстанції заяву від 14.09.2025 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. В оскаржуваному рішенні відсутній будь-який аналіз заяви від 14.09.2025, тобто судом не зазначено, чи визнає він наведені доводи обґрунтованими, не наведено мотивів відмови, водночас в повному обсязі стягнуто заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу. Щодо стягнення судового збору, то із резолютивної частини оскаржуваного рішення суду вбачається стягнення судового збору з кожного відповідача в однаковому розмірі, чим фактично покладено на відповідачів обов`язок сплатити судовий збір у повному розмірі окремо з кожного, без належного обґрунтування підстав такого розподілу. Судом не мотивовано, чому судовий збір не розподілено між солідарними боржниками пропорційно або в рівних частках, не наведено посилань на конкретні норми закону та правові позиції Верховного Суду, що допускають стягнення судового збору у такому порядку. При цьому посилається на постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 21.04.2021 у справі № 910/701/17. 

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Литвиненко А.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 

У судове засідання апеляційного суду 22.04.2026 не з`явилися інші учасники справи, позивач та його представник, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 26.03.2026 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні кабінети у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.3 а.с. 25,28), які були доставлені до електронних кабінетів 28.03.2026. Згідно рекомендованого повідомлення судова повістка на ім`я відповідача ОСОБА_4 повернулася до апеляційного суду без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 19.02.2026 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 25.03.2026 на 10-00 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 30.01.2019 ОСОБА_3 та Місько С.В. звернулися до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень солідарно для розвитку підприємницької діяльності (т.1 а.с. 169).

30.01.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою, складеною ОСОБА_3 та Місько С.В. 30.01.2019 (т.1 а.с. 170).
30.01.2019 між ОСОБА_2 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 0,5% (нуль цілих п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 30.01.2019 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с.171,172).

03.05.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США на тих же умовах, що надавали гроші в попередній раз, а саме 30.01.2019 для розвитку їх підприємницької діяльності (т.1 а.с. 173).

03.05.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 солідарно грошові кошти у розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 14.06.2019 (т.1 а.с. 174).

03.05.2019 між ОСОБА_2 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 03.05.2019 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с. 175,176).

14.06.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) доларів США для розвитку їх підприємницької діяльності (т.1 а.с. 177).

14.06.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) доларів США та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 14.06.2019 (т.1 а.с. 178).

14.06.2019 між ОСОБА_2 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) доларів США та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 14.06.2019 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с. 179,180).

31.07.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 1380,00 (одна тисяча триста вісімдесят) доларів США для розвитку їх підприємницької діяльності (т.1 а.с. 181).

31.07.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1380,00 (одна тисяча триста вісімдесят) доларів США та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 31.07.2019 (т.1 а.с. 182).

31.07.2019 між ОСОБА_2 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1380,00 (одна тисяча триста вісімдесят) доларів США та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 31.07.2019 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с. 183,184).

04.11.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США для розвитку їх підприємницької діяльності (т.1 а.с. 185).

05.11.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 05.11.2019 (т.1 а.с. 186).

05.11.2019 між ОСОБА_2 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 05.11.2019 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с. 187,188).

19.12.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) доларів США для розвитку їх підприємницької діяльності (т.1 а.с. 189).

20.12.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) доларів США та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 20.12.2019 (т.1 а.с. 190).

20.12.2019 між ОСОБА_2 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) доларів США та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 20.12.2019 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с. 191,192).

08.01.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_2 з заявою про надання грошової суми у розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США для розвитку їх підприємницької діяльності (т.1 а.с. 193).

08.01.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 08.01.2020 (т.1 а.с. 194).

08.01.2020 між ОСОБА_5 - позикодавцем та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 -позичальниками було укладено договір позики в простій письмовій формі. За умовами договору, а саме пунктом 1 позикодавець ОСОБА_2 передав у власність позичальника - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а позичальник солідарно прийняв у власність суму готівкою в розмірі 1000,00 (одна тисяча) доларів США та зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою, тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику, в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 2 цього ж договору зазначено, що позичальник свідчить, що отримав гроші готівкою від позикодавця повністю, ще до підписання договору та отримав оригінал цього договору та що ця позика не є цільовою. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Також 08.01.2020 між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_4 - поручителем було укладено договір поруки в простій письмовій формі (т.1 а.с. 195,196).

Як встановлено судом першої інстанції, позикодавець ОСОБА_2 свої зобов`язання перед позичальниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виконав в повному обсязі, надав відповідачам грошові кошти.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свого обов`язку належним чином не виконали, своєчасно, в порядку, передбаченому договорами, кошти в повному обсязі не повернули, проценти не сплатили. 

Усупереч положенням ст. 81 ЦПК України, відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ними своїх зобов`язань.

Суд прийняв до уваги розрахунок заборгованості позивача ОСОБА_2 по договорам позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020, оскільки він узгоджується з матеріалами справи і їм не суперечить.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №464/3790/16 викладено правовий висновок, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Отже, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010.)

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 (позичальники) уклали договори позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020, на підставі яких позичальники отримали від позикодавця позику у сумі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень, 7080 (сім тисяч вісімдесят) доларів США, взявши на себе зобов`язання повернути позику та проценти за користування позикою протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, вимоги були отримані позичальниками 18.12.2021, проте ними їх не виконано належним чином. З урахуванням розрахунку процентів за користування позикою, заборгованість позичальників за договорами позики становить 171 780,00 (сто сімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят) гривень та 91 861,80 (дев`яносто одна тисяча вісімсот шістдесят одна) доларів США.

Виконання зобов`язання позичальників за договорами позики було забезпечено порукою ОСОБА_4 .

Права позивача є порушеними, а відповідачі є солідарно відповідальними за це, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, так як відповідачі порушили свої зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом.

В частині вирішення питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
При такому вирішенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 12 662,80 грн, тобто з кожного відповідача на користь позивача по 4 220,94 грн.

Щодо витрат за надання правничої допомоги.

За правилами ч. 2-4 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 000,00 грн представником позивача - адвокатом Литвиненко Анною Сергіївною до матеріалів справи додано копію договору №10/07/23 про надання правової допомоги від 10.07.2023, копію додаткової угоди №8 до договору №10/07/23 від 10.07.2023 про надання правової допомоги, копію акту надання послуг з правової допомоги №10/07/23-8 від 09.09.2025, довідку про розмір коштів, що отримані адвокатом в якості гонорару, від 09.09.2025 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (т. 2 а.с. 67-75). Відповідно до даного акту вартість наданих послуг адвокатом складає 26 000,00 грн, з яких: 2000,00 грн - подання позовної заяви до суду у справі; 24 000,00 грн - участь у судових засіданнях у справі (т.2 а.с. 75).

Суд першої інстанції вказав, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, розмір задоволених позовних вимог, суд першої інстанції визнав, що витрати на правничу допомогу у розмірі 26 000,00 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з кожного із відповідачів на користь позивача у розмірі по 8 666,67 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 171 780,00 гривень та 91 861,80 доларів США грн за: 
- договором позики від 30.01.2019 у сумі 171 780,00 грн, з яких 28 000,00 грн - сума позики та 143 780,00 грн - заборгованість по сплаті процентів за цим договором; 
- договором позики від 03.05.2019 у сумі 14 995,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1000,00 доларів США - сума позики та 13 995,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 14.06.2019 у сумі 17 256,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1200,00 доларів США - сума позики та 16 056,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 31.07.2019 у сумі 18 850,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1380,00 доларів США - сума позики та 17 470,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 05.11.2019 у сумі 12 220,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1000,00 доларів США - сума позики та 11 220,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 20.12.2019 у сумі 17 925,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1500,00 доларів США - сума позики та 15 795,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором; 
- договором позики від 08.01.2020 у сумі 11 245,00 доларів США (цифровий код іноземної валюти 840, літерний код іноземної валюти USD), з яких 1000,00 доларів США - сума позики та 10 245,00 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за цим договором. 

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Відповідно до ч.1,2 статті 1049 ЦК України п озичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №319/1669/16, від 08.07.2019 у справі №524/4946/16, від 12.09.2019 у справі №604/1038/16 та від 23.04.2020 року у справі №501/1773/16-ц.

Згідно зі статтею 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Наявність оригінала розписки у позивача (позикодавця), згідно зі статтею 545 ЦК України, свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, від 02.07.2014 у справі №6-79цс14 та від 13.12.2017 у справі №6-996цс17.

Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

По справі вбачається, що 01.04.2025 до Октябрського (нині Шевченківський) районного суду м. Полтави надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Литвиненко А.С. про долучення оригіналів письмових доказів, а саме заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про намір позичити грошові кошти, їх розписки про отримання грошових коштів, договори позики, договори поруки по кожному із 7-ми договорів позики (т. 1 а.с. 167-197). У клопотанні вказано, що примірники оригіналів цих письмових доказів містяться у відповідачів та надсилалися їх копії відповідачам з матеріалами позовної заяви.

Крім цього, згідно протоколу судового засідання в режимі відеоконференції від 01.04.2025 (т.1 а.с. 200-203), в якому був присутній представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Індутний - Шматько С.М. (в режимі відеоконференції), представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Литвиненко А.С. заявила клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів розписок позики, представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Індутний - Шматько С.М. щодо заявленого клопотання покладався на розсуд суду, також вбачається, що ним було заявлено клопотання про передачу справи за підсудністю на розгляд Московського районного суду м. Харкова, у задоволенні якого було судом відмовлено (т.1 а.с. 205), представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Індутний-Шматько С.М. також суду заявив, що більше клопотань не має (т.1 а.с. 203).

Таким чином по справі вбачається, що стороні відповідача ОСОБА_1 було відомо про долучення стороною позивача 01.04.2025 до матеріалів справи оригіналів заяв відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , боргових розписок, договорів позики, договорів поруки з ОСОБА_4 . 

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що, як вбачається з договорів позики, кожен договір був укладений між сторонами у трьох примірниках рівної юридичної сили, перший та другий - для позикодавця, третій - для позичальника, який він отримав, тобто позичальники ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали свій примірник договору позики та, відповідно, протягом підготовчого засідання, яке тривало у справі до 23.10.2025 (т.2 а.с. 117), тобто у період з 01.04.2025 до 23.10.2025 сторона відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали достатньо процесуального часу, щоб заявити клопотання про призначення відповідної експертизи щодо наданих в оригіналах заяв, боргових розписок чи договорів позики. 

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно розписки від 30.01.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договору позики, що підтверджується оригіналом розписки, складеною ОСОБА_3 та ОСОБА_1 30.01.2019 (т.1 а.с. 170).

Крім цього, 30.01.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було укладено договір позики в простій письмовій формі, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а останні солідарно прийняли у власність суму готівкою у розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) гривень та зобов`язувалися повернути ОСОБА_2 таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 0,5% (нуль цілих п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Пунктом 12 договору позики від 30.01.2019 передбачено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатися на адресу, задекларовану у договорі, така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того, чи отримав або не отримав він її особисто. Достатнім доказом отримання позичальником кореспонденції від позикодавця та/або від будь-якого нотаріуса має сприйматися будь-який поштовий документ, що підтвердить її надходження до зазначеного поштового відділення, а поштовий документ, згідно з яким позичальник не отримав кореспонденцію, має сприйматися достатнім доказом невиконання позичальником договору. Пунктом 3 договору позики від 30.01.2019 передбачено, що позика має бути повернута позичальнику протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, що підтверджується оригіналом договору позики від 30.01.2019 (т.1 а.с. 171).

Як зазначає позивач і це не заперечується стороною відповідачів, відповідачі сплатили проценти за договором позики від 30.01.2019 - по 29.02.2019 і більше проценти не сплачували. 

Вимога про повернення суми позики та сплату процентів за договором позики від 30.01.2019 направлена позивачем 16.12.2021 та була отримана відповідачами 18.12.2021 (т.1 а.с. 42). 

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 30.01.2019, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 143 780,00 грн, а саме: 28000 (сума позики) х 0,5% (розмір процентів) х 1027 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 01.03.2019 по 21.12.2021), а загальна сума становить 171 780,00 грн (28000 +143 780,00).

Таким чином, апеляційним судом перевірено правильність розрахунку заборгованості за договором позики від 30.01.2019, який наданий позивачем, який є належним щодо зазначеного періоду заборгованості зі сплати процентів, їх розміру, проведений математичного правильно.

Також, згідно розписок від 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали від ОСОБА_2 грошові кошти (відповідно до кожної розписки) у розмірі 1000 доларів США, 1200 доларів США, 1380 доларів США, 1000 доларів США, 1500 доларів США, 1000 доларів США у та зобов`язувались виконувати належним чином всі умови договорів позики, що підтверджується оригіналами розписок, складених ОСОБА_3 та ОСОБА_1 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 (т.1 а.с. 174, 178, 182, 186, 190, 194).
Крім цього, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було укладено договори позики в простій письмовій формі, за умовами якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а останні солідарно прийняли у власність суму готівкою (відповідно до кожного договору позики) у розмірі 1000 доларів США, 1200 доларів США, 1380 доларів США, 1000 доларів США, 1500 доларів США, 1000 доларів США та зобов`язувалися повернути ОСОБА_2 (згідно кожного договору позики) таку ж суму грошових коштів (суму позики) готівкою в місті Харкові протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це. Пунктом 4 цього договору визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики по одній з фіксованих процентних ставок, вказаних у цьому пункті один раз на місяць на суму позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Проценти сплачуються позикодавцю один раз на місяць у готівковій формі до фактичної дати повернення позики по одній з фіксованих процентних ставок (з розрахунку): а) 1,5% (одна ціла п`ять десятих) процента у календарний день, за період, за який проценти не були сплачені достроково; б) 5% (п`ять) процентів на місяць, якщо проценти сплачуються достроково (наперед). Пунктом 12 договору позики від 30.01.2019 передбачено, що позичальник свідчить, що він згоден з тим, що будь-яка кореспонденція на його ім`я має надсилатися на адресу, задекларовану у договорі, така кореспонденція має вважатися отриманою позичальником в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує дім за цією адресою, незалежно від того, чи отримав або не отримав він її особисто. Достатнім доказом отримання позичальником кореспонденції від позикодавця та/або від будь-якого нотаріуса має сприйматися будь-який поштовий документ, що підтвердить її надходження до зазначеного поштового відділення, а поштовий документ, згідно з яким позичальник не отримав кореспонденцію, має сприйматися достатнім доказом невиконання позичальником договору. Пунктом 3 договору позики від 30.01.2019 передбачено, що позика має бути повернута позичальнику протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, що підтверджується оригіналами договорів позики 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 (т.1 а.с. 175, 179, 183, 187, 191,195). 

Як зазначає позивач і це не заперечується стороною відповідачів, відповідачі сплатили проценти: 
- за договором позики від 03.05.2019 - по 02.06.2019 і більше проценти не сплачували; 
- за договором позики від 14.06.2019 - по 13.07.2019 і більше проценти не сплачували; 
- за договором позики від 31.07.2019 - по 30.08.2019 і більше проценти не сплачували; 
- за договором позики від 05.11.2019 - по 04.12.2019 і більше проценти не сплачували; 
- за договором позики від 20.12.2019 - по 19.01.2019 і більше проценти не сплачували; 
- за договором позики від 08.01.2020 - по 07.02.2020 і більше проценти не сплачували.

Вимога про повернення суми позики та сплату процентів за договорами позики від 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 направлена позивачем 16.12.2021 та була отримана відповідачами 18.12.2021 (т.1 а.с. 42). 

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 03.05.2019, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 13 995,00 доларів, а саме: 1000 доларів США (сума позики) х 1,5% (розмір процентів) х 933 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 03.06.2019 по 21.12.2021), а загальна сума становить 14 995,00 доларів США (1000 +13995,00).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 14.06.2019, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 16 056,00 доларів, а саме: 1200,00 доларів США (сума позики) х 1,5% (розмір процентів) х 892 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 14.07.2019 по 21.12.2021), а загальна сума становить 17 256,00 доларів США (1200,00 + 16056,00).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 31.07.2019, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 17 470,00 доларів, а саме: 1380 доларів США (сума позики) х 1,5% (розмір процентів) х 844 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 31.08.2019 по 21.12.2021), а загальна сума становить 18 850,00 доларів США (1380 + 17470,00).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 05.11.2019, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 11 220,00 доларів, а саме: 1000 доларів США (сума позики) х 1,5% (розмір процентів) х 748 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 05.12.2019 по 21.12.2021), а загальна сума становить 12 220,00 доларів США (1000 +11220,00).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 20.12.2019, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 15 795,00 доларів, а саме: 1500 доларів США (сума позики) х 1,5% (розмір процентів) х 702 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 20.01.2020 по 21.12.2021), а загальна сума становить 17 295,00 доларів США (1500 + 15795,00).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у розрахунку заборгованості за договором позики від 20.12.2019 допущена описка у підрахунку загального розміру заборгованості та вказано, що вона складає 17 795,00 доларів США, проте правильним є загальний розмір заборгованості 17 295,00 доларів США, але ця описка не впливає при підрахунку загального розміру заборгованості зі сплати процентів за договорами позики від 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020, яка становить 84 781,00 доларів США (13995,00+16056,00+17470,00+11220,00+15795+10245,00). 

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики від 08.01.2020, наданого позивачем ОСОБА_2 , заборгованість зі сплати процентів складає 10 245,00 доларів, а саме: 1000 доларів США (сума позики) х 1,5% (розмір процентів) х 683 (кількість днів прострочення сплати процентів за період з 08.02.2020 по 21.12.2021), а загальна сума становить 11 245,00 доларів США (1000 +10245,00).

Таким чином, апеляційним судом перевірено правильність розрахунків заборгованості за договорами позики від 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020, які надані позивачем, які є належними щодо зазначеного періоду заборгованості зі сплати процентів, їх розміру, проведений математичного правильно (окрім договору позики від 20.12.2019, як вказано вище).

Отже, за договорами позики від 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019, 08.01.2020 загальна сума заборгованості зі сплати процентів складає 84 781,00 доларів США, загальна сума позик складає 7 080 доларів США, а всього 91 861,00 доларів США. Судом першої інстанції в цій частині стягнута заборгованість у розмірі 91 861,80 доларів США. Колегія апеляційного суду вважає, що у розмірі «91861,80» доларів США судом першої інстанції допущена описка «80» замість правильно «00», яка підлягає виправленню судом першої інстанції у порядку ст. 269 ЦПК України, оскільки, аналізуючи у рішенні суду першої інстанції розрахунок по кожному договору позики у валюті США, то із наведених розрахунків не вбачається про нарахування саме 80 центів США, розміри заборгованості по процентам та загальні розміри заборгованості по кожному із договорів складають суми без 80 центів США. 

30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки, за яким остання поручилася за виконання  ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зобов`язань, які виникли відповідно з договорів позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020. Пунктами 3 та 4 договорів поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (у повному обсязі). При порушенні боржником зобов`язання, яке виникло з основного договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Вказані договори поруки не оспорені, є чинними, тому підлягають виконанню.
Задовольняючи позов за встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (позичальники) уклали договори позики від 30.01.2019, 03.05.2019, 14.06.2019, 31.07.2019, 05.11.2019, 20.12.2019 та 08.01.2020, на підставі яких позичальники отримали від позикодавця позику у сумі 28 000,00 гривень та 7 080 доларів США, взявши на себе зобов`язання повернути її (позику) та проценти за користування позикою протягом трьох днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, вимога була отримана позичальниками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 18.12.2021, однак ними не виконано взяті зобов`язання належним чином. Оскільки виконання зобов`язання позичальників за договорами позики було забезпечено порукою ОСОБА_4 , а права позивача є порушеними, тому відповідачі є солідарно відповідальними за зобов`язаннями. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справиоригіналів розписок та порушення правил допустимості доказів, що неподання оригіналів доказів позбавило відповідача можливості заявити клопотання про проведення почеркознавчої та/або технічної експертизи, перевірити наявність виправлень, дописок, зміни суми боргу або умов відсоткового нарахування, що безпосередньо впливає на достовірність доказів та на можливість встановити повний та реальний зміст волевиявлення сторін, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначалося вище, 01.04.2025 оригінали заяв відповідачів, оригінали розписок, оригінали договорів позики та оригінали договорів поруки були надані стороною позивача до матеріалів справи. Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Індутний – Шматько С.М. через систему «Електронний суд» з вересня 2023 має доступ до матеріалів справи та можливість ознайомлення з ними. Крім цього, третій екземпляр договорів позики (в оригіналах) були надані відповідачам при укладанні договорів позики, що давало стороні відповідачів можливість заявити клопотання про призначення відповідних експертиз. 

Доводи апеляційної скарги про те, що до відзив на позовну заяву було подано документи, що підтверджують повернення коштів, а також інші докази, що спростовують розмір заявленої до стягнення заборгованості, що в оскаржуваному рішенні суду не наведено жодного аналізу долучених відповідачем доказів, не зазначено, чи визнає суд ці докази належними та допустимими, а також не наведено мотивів їх відхилення, чим фактично порушено право на захист та змагальність сторін, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки дійсно до відзиву на позов представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Індутним – Шматько С.М. були надані ксерокопії розписок (т.1 а.с. 85-93), які є поганої якості, не читаються, оригінали цих розписок суду не було надано, відзив на позов не містить доводів/посилань з приводу цих розписок (т.1 а.с. 84), в ньому вказано лише про невизнання відповідачем позову, в ньому не зазначаються фактичні обставини щодо повернення відповідачами грошових коштів позивачу на виконання боргових зобов`язань, не зазначаються обставини, при яких вони були написані позивачем тощо, що позбавляє суд можливості перевірити обставини повернення боргів позивачу, тому надані стороною відповідача ОСОБА_1 ксерокопії розписок є неналежними доказами, суд першої інстанції правомірно не взяв їх до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що договорами позики передбачено непропорційне тривале нарахування «штрафних» відсотків за прострочення сплати відсотків, а саме нарахування «основних» відсотків за користування грошовими коштами, а також додаткових відсотків 0,5% та 1,5% за кожен день прострочення сплати відповідних процентних платежів, тобто йдеться про підвищену ставку саме за період прострочення виконання зобов`язання зі сплати відсотків, а не про звичайні щоденні проценти за користування позикою, то ці доводи також не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи і це не заперечується відповідачем ОСОБА_1 , що по усіх договорах позики відповідачі сплатили проценти позивачу за один місяць користування грошовими коштами, що вказує на визнання ними умов договорів позики щодо обумовлених договорами розміру процентів, тому діє принцип свободи договору. Крім цього, договори позики не оспорені відповідачами, є дійсними, підлягають виконанню. Відповідачі, укладаючи договори позики, повинні були розуміти їх зміст та передбачати наслідки. Договори позики не містять умов щодо «основних» процентів та «додаткових». Розміри процентів у договорах позики розмежовані у залежності від строку їх сплати відповідачами.

Доводи апеляційної скарги про те, суд першої інстанції, задовольняючи позов, фактично сприйняв розрахунок позивача, за яким відсотки за прострочення (0,5% та 1,5% за день прострочення) нараховувалися на відповідні суми відсотків, не обмежуючись розумними строками, а період прострочення для окремих зобов`язань (зокрема за розпискою від 30.01.2019) фактично охоплює проміжок з 30.01.2019 по 21.12.2021, тобто 1056 календарних днів, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки апеляційним судом перевірені розрахунки за кожним договором позики і встановлено, що проценти нараховані на тіло позики за період прострочення, починаючи з дня наступного місяця (після сплати за один місяць процентів) та до 21.12.2021 (день отримання вимоги 18 грудня 2021+3 дні після отримання відповідачами вимоги позивача). Апеляційна скарга містить перекручування щодо механізму нарахування процентів за договорами. Подвійне нарахування процентів за договорами відсутнє, не відповідає дійсності.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував, чи є 0,5% та 1,5% за день прострочення розумними та співмірними, не перевірив їх економічний результат при нарахуванні за період у сотні днів та не застосував статтю 551 ЦК України для оцінки і, за необхідності, зменшення заявленої суми, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки договори позики за своїм змістом є аналогічними щодо їх умов, вказаний розмір процентів був обумовлений сторонами договорів, всього сторонами було укладено 7 договорів з однаковими умовами, тому відсутні підстави вважати, що відповідачі не розуміли наслідки в частині визначення розміру процентів. Крім цього вбачається, що укладаючи наступні договори позики, відповідачі вже сплатили позивачу проценти за попереднім договором за один місяць, що вказує на визнання відповідачми розміру процентів згідно укладених договорів позикик.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне стягнення витрат на професійну правничу допомогу також не заслуговують на увагу. Дійсно стороною відповідача ОСОБА_1 було подано до суду першої інстанції заяву від 14.09.2025 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до розміру 5 000 грн з підстав необгрунтованості заявлених судових втрат та невідповідності їх критеріям, визначеним Європейським судом та Верховним Судом (т.2 а.с. 99-101). В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу у повному обсязі, при цьому у рішенні суд першої інстанції навів обгрунтовання та відповідні мотиви в цій частині, з якими погоджується апеляційний суд, оскільки позовна заява містить вимоги щодо 7-ми договорів позики, позовна заява є об`ємною та детальною відносно кожного договору позики, наведені математичні розрахунки, зазначені конкретні обставини відносно кожного договору щодо періоду нарахування процентів тощо. Правнича допомога у розмірі 26 000 грн, як вказує сторона позивача, та є доведеною наданими належними доказами, складається із: 2 000 грн – складання позову, 24 000 грн – за участь у судових засіданнях у суді першої інстанції. По справі вбачається, що всього було проведено 12 судових засідань за участі представника сторони позивача у період з 17.04.2024 по 16.12.2015 (1 рік 8 місяців), тому зазначений розмір правничої допомоги у розмірі 26 000 грн є доведеним, обгрунтованим, підстав для зменшення його розміру не вбачається.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення судового збору, що із резолютивної частини оскаржуваного рішення суду вбачається стягнення судового збору з кожного відповідача в однаковому розмірі, чим фактично покладено на відповідачів обов`язок сплатити судовий збір у повному розмірі окремо з кожного, без належного обґрунтування підстав такого розподілу, що судом не мотивовано, чому судовий збір не розподілено між солідарними боржниками пропорційно або в рівних частках, то в цій частині доводи не заслуговують на увагу, питання розподілу судових витрат по справі зі сплати судового збору судом першої інстанції вирішено правильно з дотриманням вимог чинного законодаства.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavinandothersv. Ukraine, №4909/04, § 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Індутного - Шматько Станіслава Миколайовича – залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст постанови складено 23 квітня 2026 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов